ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 р.	Справа № 480/3750/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2020, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, по справі № 480/3750/20
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ,         Головного управління Національної поліції в Сумській області      третя особа          Начальник Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області 
          про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (надалі – Сумський РВП ГУ НП в Сумській області), Головного управління Національної поліції в Сумській області (надалі – ГУ НП в Сумській області), третя особа - начальник Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Теличко Вадим Дмитрович, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області від 18.05.2020 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в кінці травня 2020 року позивачу стало відомо, що наказом від 18.05.2020 до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани через порушення вимог виконавчої дисципліни та непрофесійне виконання службових обов`язків, в результаті чого позивач був позбавлений у виплаті премії в розмірі 4000 грн. Вважає, що оскільки службове розслідування було проведено упереджено (головою дисциплінарної комісії був його безпосередній керівник, з яким у позивача виникли конфліктні відносини), без залучення позивача до участі у службовому розслідуванні, чим позбавлено останнього права на захист в частині доведення добросовісного та професійного виконання ним службових обов`язків, без встановленння в ході проведення службового розслідування обставин, що пом`якшують відповідальність, дисциплінарне стягнення накладено на нього протиправно.
Також повідомив, що під час проходження служби керівником систематично здійснювався психологічний тиск на позивача шляхом проведення службових розслідувань, за результатами яких 30.03.2020 позивачу було оголошено зауваження, а 15.04.2020 догана. Повідомив про направлення рапорту для врегулювання конфліктної ситуації зі своїм безпосереднім керівником до ГУ ПН у Сумській області, на який відповідь не отримав.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі № 480/3750/20 позов ОСОБА_1 до Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа - начальник Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу – задоволено.
Скасовано наказ ГУ НП в Сумській області Сумського районного відділу поліції від 18.05.2020 № 99 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
ГУ НП в Сумській області, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі № 480/3750/20 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що службове розслідування проведене неупереджено та у спосіб, передбачений законом, у зв`язку зі встановленням факту невиконання позивачем доручень слідчих, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 41 КПК України та п. 6 розділу 6 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, в частині невиконання доручень слідчих. Також дисциплінарною комісією було встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2, 6, 10 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.12.2017 за № 1493/31361, у частині прийняття необґрунтованого рішення за матеріалами ЄО №2054 від 25.04.2020 (первинна реєстрація ЄО№1242 від 12.03.2020) за заявою гр. ОСОБА_2 .
Вказав, що за результатами проведеного службового розслідування обставини допущення порушення позивачем службової дисципліни знайшли своє підтвердження, а тому з урахуванням результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений Дисциплінарним статутом Національної поліції України, уповноваженою особою правомірно винесено наказ про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, що за наявності у позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, яке було йому оголошено наказом Сумського РВП ГУ НП в Сумській області від 15.04.2020 № 78, відповідає вимогам ч.12 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Також зазначив, що кількість доручень слідчих, яка перебувала на виконанні у ОСОБА_1 та причини їх невиконання не спростовують факту вчинення дисциплінарного проступку, оскільки обов`язок виконання доручень слідчих у встановлені строки регламентовано ч. 3 ст. 41 КПК України та абз. 2 п. 3, п. 6 розділу VI наказу МВС від 07.07.2017 № 575, а позивач проігнорував вимоги вищезазначених нормативно-правових актів та не звертався ані до слідчого, ані до безпосереднього керівника та не повідомляв про неможливість виконання доручень слідчих. Перебування позивача на лікарняному не впливає на вказані обставини, оскільки термін виконання таких доручень сплив до настання періоду його тимчасової непрацездатності.
Також вказав, що судом першої інстанції при вирішені спору застосовувалися норми як чинного Дисциплінарного статуту Національної поліції України так і Дисциплінарного статуту ОВС України, який з 07.10.2018 не розповсюджує свою дію на працівників поліції.
Позивач, представники відповідачів та третя особа в судове засідання не прибули,  про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник ГУ НП в Сумській області подав клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на значну завантаженість в судах та з метою економії бюджетних коштів, які виділяються на службові відрядження, просив проводити розгляд справи в режимі відеоконференції.
Колегія суддів, розглянувши клопотання ГУ НП в Сумській області, вважає за можливе його відхилити, оскільки вказана справа в силу ч.6 ст.12 КАС України віднесена законодавцем до справ незначної складності, а наявні в матеріалах справи документи дозволяють розглянути справу без заслуховування позиції сторін. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ГУ НП в Сумській області підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Сумського РВП ГУ НП в Сумській області Теличка В.Д. від 23.04.2020 № 83 (а.с. 39) було призначено службове розслідування по факту надходження 14.04.2020 рапорту начальника Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП підполковника поліції Кісільова І.В. про виявлені факти невиконання ОСОБА_1 доручень слідчого у вказаний термін від 14.04.2020 (а.с. 38).
Зазначеним наказом було затверджено склад дисциплінарної комісії, а саме: голова комісії ОСОБА_3 – заступник начальника Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області, члени комісії інспектори Котенко Д.О., Сітало І.Ю. (яку згідно наказу від 12.05.2020 було замінено на старшого слідчого ОСОБА_4 у зв`язку із хворобою ОСОБА_5 ).
Таким чином, судом першої інстанції зроблено висновок про безпідставність та необґрунтованість посилання позивача на те, що головою комісії був ОСОБА_6 , у якого є упереджене ставлення до позивача, оскільки дана особа взагалі не була в складі дисциплінарної комісії.
18.05.2020 було затверджено висновок службового розслідування від 18.05.2020 №5680, з якого вбачається, що службове розслідування проведено відповідно до вимог статей 14-19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі – Порядок №893), у формі письмового провадження в період з 23.04.20 по 16.05.2020 та дисциплінарна комісія, розглянувши матеріали службового розслідування, встановила такі обставини.
У вказаний у дорученні слідчого відділу 7-ми денний термін із 02.04.2020 до 08.04.2020 ОСОБА_1 не виконано доручення слідчих: вих.№3590 від 02.04.2020 по КП №12016200130000750 від 02.12.2016, вих.№3591 від 02.04.2020 по КП №12016200130000501 від 15.08.2016, вих.№3592 від 02.04.2020 по КП №12016200130000501 від 15.08.2016, вих.№3594 від 02.04.2020 по КП №12016200130000656 від 02.11.2016 та не виконано у вказаний у дорученні СВ 10-ти денний термін, тобто з 02.04.2020 до 11.04.2020, наступні доручення слідчих: вих.№3595 від 02.04.2020 по КП №12016200130000656 від 02.11.2016, вих.№3596 від 02.04.2020 по КП № 12016200130000750 від 09.12.2016, вих.№3593 від 02.04.2020 по КП №12016200130000501 від 15.08.2016.
Перевіркою встановлено, що станом на 13.04.2020 будь-які підтверджуючі матеріали про виконання вищевказаних доручень, а саме: протоколи допиту свідків, рапорти, довідки-аналізу, відсутні. Про отримання вищевказаних доручень слідчих ОСОБА_1 поставив свій особистий підпис у Журналі обліку отриманих на виконання доручень слідчих СКП Білопільського ВП, розпочатого 02.01.2019, та ознайомився з термінами виконання.
Також 24.04.2020 перевіркою було додатково встановлено прийняття позивачем необґрунтованого рішення за матеріалами ЄО № 1242 від 12.03.2020 про припинення подальшої перевірки у формі довідки за результатом розгляду звернення ОСОБА_2 , за яким в подальшому було внесено відомості до ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження.
На підставі висновків службового розслідування, наказом т.в.о. начальника Сумського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_7 від 18.05.2020 № 99, зокрема, за порушення службової дисципліни, невиконання п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 1, ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ігнорування вимог ч. 3 ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України, пп. 2 п. 3, п. 6 р. VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, що виразилось у не виконанні доручень слідчих у кримінальних провадженнях № 12016200130000750 від 09.12.2016, № 12016200130000501 від 15.08.2016, № 12016200130000501 від 15.08.2016, № 12016200130000656 від 02.11.2016, № 12016200130000656 від 02.11.2016, № 12016200130000750 від 09.12.2016, № 12016200130000501 від 15.08.2016 та вимог п. 2, 6, 10 р. IV Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930 у частині передчасного та необґрунтованого прийняття рішення за матеріалами ЄО № 2054 від 25.04.2020; на підставі ст.ст. 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосувати до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Білопільського відділення поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.
Не погоджуючись з результатами проведеного службового розслідування та спірним наказом, позивач звернувся з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості спірного наказу, оскільки при проведенні службового розслідування, яке передувало накладенню дисциплінарного стягнення, комісією не встановлено, а також в акті не відображено ні графік служби позивача, ні кількість, об`єм роботи позивача за період станом на 02.04.2020, хоча позивач зазначав у письмових поясненнях про перебування значної кількості доручень, терміни виконання яких є скорочені. При цьому, судом першої інстанції враховано знаходження позивача з 14.04.2020 до 24.04.2020 на лікарняному.
Також, за суд першої інстанції зазначив, що при проведенні службового розслідування та винесенні спірного наказу взагалі не досліджувалися обставини невиконання позивачем доручень слідчих у визначений строк. Зокрема, та обставина, що у позивача на виконанні перебували інші доручення слідчих. При цьому кількість станом на 02.04.2020 середнє навантаження виконання доручень на одного співробітника становило 13 доручень, а у позивача станом на 02.04.2020 перебувало 17 доручень слідчих. Враховуючи, що вказані обставини відповідачем не з`ясовувалися, не досліджувалися питання об`єму виконання доручень слідчих, які підлягали виконанню в термін від 3-х до 10 діб, питання поважності невиконання доручень у встановлений строк, з врахуванням вихідних днів та днів перебування на службі позивача, не надано оцінки поясненням позивача з цього приводу, не встановлено умисне ігнорування позивачем покладених на нього обов`язків виконувати доручення слідчого та вчинення протиправної бездіяльності за умови відсутності інших обставин, що перешкоджали своєчасному виконанні доручень, суд дійшов висновку, що висновки відповідача про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді судової догани не може бути визнано судом, як рішення суб`єкта владних повноважень, що прийнято у відповідності до вимог ст. 2 КАС України, зокрема, обгрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що зумовлює скасування такого рішення.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засаді верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі № 480/3750/20 не відповідає, а вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими з огляду на наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України “Про Національну поліцію” від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі по тексту – Закон № 580-VIII).
Частиною 1 статті 8 Закону № 580-VIII регламентовано, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Приписами пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII на поліцейського покладено обов`язки неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено дисциплінарний статут, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Положеннями частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі за текстом - Дисциплінарний статут) встановлено, що під службовою дисципліною слід розуміти дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
На виконання приписів пунктів 2, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту поліцейський зобов`язаний знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки та безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
Поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. (частина 1 статті 5 Дисциплінарного статуту).
Згідно з вимогами частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно положень ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.
Положеннями ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, пониження у спеціальному званні на один ступінь, звільнення з посади, звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування (діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського) проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України регламентовано Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі за текстом - Порядок № 893).
Згідно з п. 1 розділу II Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Так, відповідно до п. 2 розділу II Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування.
Пунктом 4 розділу V Порядку № 893 встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.
Колегією суддів встановлено, що підставою для видання наказу Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області від 18.05.2020 № 99 про застосування дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни до позивача, як поліцейського, у вигляді догани слугував висновок службового розслідування, яке було призначено відповідно до статей 14-19 Дисциплінарного статуту, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України № 893 та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 та проводилось на підставі наказу начальника Сумського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_8 від 23.04.2020 № 83 по факту надходження 14.04.2020 рапорту начальника Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП підполковника поліції Кісільова І. про виявлені факти невиконання ОСОБА_1 доручень слідчого у вказаний термін.
Так, за висновком службового розслідування порушення позивачем службової дисципліни, виразилося у невиконанні вимог ч. 3 ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України, пп. 2 п. 3, п. 6 р. VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, внаслідок невиконання доручень слідчих.
Колегією суддів встановлено та підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що на виконанні у позивача перебували доручення слідчих у кримінальних провадженнях, які позивач мав виконати у вказаний у дорученні СВ 7-ми денний термін із 02.04.2020 до 08.04.2020: вих.№3590 від 02.04.2020 по КП №12016200130000750 від 02.12.2016, вих.№3591 від 02.04.2020 по КП №12016200130000501 від 15.08.2016, вих.№3592 від 02.04.2020 по КП №12016200130000501 від 15.08.2016, вих.№3594 від 02.04.2020 по КП №12016200130000656 від 02.11.2016 та у вказаний у дорученні СВ 10-ти денний термін, тобто з 02.04.2020 до 11.04.2020, наступні доручення слідчих: вих.№3595 від 02.04.2020 по КП №12016200130000656 від 02.11.2016, вих.№3596 від 02.04.2020 по КП № 12016200130000750 від 09.12.2016, вих.№3593 від 02.04.2020 по КП №12016200130000501 від 15.08.2016.
На вищевказаних дорученнях начальником Білопільського ВП підполковником поліції ОСОБА_6 , особисто, 02.04.2020 накладено письмову резолюцію «До виконання» на оперуповноваженого СКП Білопільського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (а.с.93-113). Отримання вказаних доручень підтверджується журналом обліку отриманих на виконання доручень слідчих СКП Білопільського ВП (а.с. 51-52, 89-91).
Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування начальником СКП Білопільського ВП майором поліції ОСОБА_9 було здійснено перевірку Журналу реєстрації вихідних документів та документів, створюваних установою (а.с.48-50) під час якої встановлено, що станом на 13.04.2020 будь-які матеріали, які б підтверджували виконання доручень (протоколи допиту свідків, рапорти, довідки-аналізу) відсутні, у зв`язку з чим начальником СВ Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП ОСОБА_10 складено рапорту від 13.04.2020 (а.с. 37).
Про отримання вищевказаних доручень слідчих ОСОБА_1 поставив свій особистий підпис у Журналі обліку отриманих на виконання доручень слідчих СКП Білопільського ВП. Рапортів про неможливість виконання вищевказаних доручень від ОСОБА_1 , не надходило.
Позивачем в ході службового розслідування надані письмові пояснення, в яких він повідомив, що дійсно в нього на виконанні перебуває ряд доручень, наданих слідчими, за якими встановлено строки виконання від 3 до 10 діб, в залежності від кожного конкретного доручення. Викладені в даних дорученнях вимоги не можливо було в повній мірі виконати в установлений строк, так як термін повинен бути більший для виконання кожного конкретного доручення, в зв`язку з цим доручення, які були в нього на виконанні, виявилися з простроченими термінами виконання. Також ним було повідомлено, що в період з 14.04.2020 по 23.04.2020 він перебував на лікарняному, в зв`язку з чим не міг виконати в установлений термін вищевказані доручення. Крім того останній вказав в поясненні, що згідно ст. 40 КПК України, на підставі якої надаються доручення слідчих, конкретно не передбачено строки виконання, а згідно ст. 28 КПК України «Розумні строки», передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, якими вважаються строки, що є необхідними, об`єктивними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Тобто в зв`язку з вищевикладеним, строки вказані слідчим підрозділом у наявних в нього дорученнях, були заниженими, в результаті чого були не виконані (а.с.54-55).
Відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений, зокрема, доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.
Згідно з ч. 3 ст. 41 КПК України доручення слідчого щодо проведення слідчих дій та негласних слідчих дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.
Відповідно до пп. 2 п. 3 Розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні (далі – Інструкція № 575), затвердженої наказом МВС від 07.07.2016 № 575, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31 липня 2017 р. за № 937/30805, доручення слідчого (дізнавача) є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.
В силу п. 6 Розділу VI Інструкції № 575 виконання доручень слідчих повинно здійснюватися у строки, зазначені у дорученнях. У разі неможливості своєчасного виконання доручення продовження строку його виконання письмово погоджується зі слідчим, який дав доручення.
Аналізуючи вказані положення, колегія суддів дійшла висновку, що уповноважена особа оперативного підрозділу зобов`язана виконувати доручення слідчого у строки, які в них встановлені, а у разі неможливості своєчасного виконання такого доручення повідомити про це слідчого та письмово погодити зі слідчим, який дав доручення, продовження строку його виконання.
Враховуючи, що 7-ми денний термін із 02.04.2020 по дорученням слідчого вих. № 3590 від 02.04.2020 по КП № 12016200130000750 від 02.12.2016, вих. № 3591 від 02.04.2020 по КП № 12016200130000501 від 15.08.2016, вих. № 3592 від 02.04.2020 по КП № 12016200130000501 від 15.08.2016, вих. № 3594 від 02.04.2020 по КП № 12016200130000656 від 02.11.2016 - закінчився 08.04.2020, а 10-ти денний термін із 02.04.2020 по дорученням слідчого вих.№3595 від 02.04.2020 по КП № 12016200130000656 від 02.11.2016, вих. № 3596 від 02.04.2020 по КП № 12016200130000750 від 09.12.2016, вих. № 3593 від 02.04.2020 по КП № 12016200130000501 від 15.08.2016 - закінчився 11.04.2020, а позивачем у строк, встановлений у дорученнях, не було вжито жодних заходів на їх виконання, та не було вчинено будь-яких дій щодо письмового погодження зі слідчим продовження строку їх виконання, колегія суддів вважає правомірним висновок службового розслідування в частині порушення позивачем службової дисципліни, що виразилося у невиконанні вимог ч. 3 ст. 41 Кримінального процесуального кодексу України, пп. 2 п. 3, п. 6 р. VI Інструкції № 575, щодо не виконання доручень слідчих.
Посилання позивача на перебування на лікарняному з 14.04.2020 не може свідчити про поважність невиконання доручень слідчого, які мали бути виконані до 08.04.2020 та до 11.04.2020, оскільки вказана обставина мала місце після спливу строку виконання доручень слідчого та, як наслідок, не могла вплинути на тривалість виконання таких доручень  
Псилання на завантаженість позивача та перебування у нього на виконані 17 доручень за період з 01.01.2020 по 02.04.2020 також не є належною підставою для невиконання як доручень слідчого так і для невчинення дій щодо звернення до слідчого з питань продовження строків виконання доручень.
Колегія суддів також враховує, що факт невиконання позивачем вищенаведених доручень було встановлено тільки 13.04.2020, та, як вбачається з матеріалів справи, відповіді на вказані доручення були надані колегами позивача ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у період з 21.04.2020 по 23.04.2020, що свідчить про можливість надання позивачем таких відповідей на доручення слідчого у встановлені у них строки, а у випадку неможливості їх виконання - звернутися до слідчого з відповідним клопотанням про продовження строку їх виконання.
Також з висновків службового розслідування вбачається, що з метою перевірки дотримання вимог виконавської дисципліни оперуповноваженим СКП Білопільського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_14 було здійснено перевірку ІТС ІПНП (журналу ЄО) Білопільського ВП, під час якої встановлено факт передчасного, необґрунтованого прийняття рішення за матеріалом ЄО № 1242 від 12.03.2020 щодо звернення гр. ОСОБА_2 , який після проведення додаткової перевірки було внесено до ЄРДР за № 12020200130000252 від 25.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що за результати розгляду матеріалів від 12.03.2020 № 1242 було складено відповідну довідку, в якій позивачем вказано про те, що ним було розглянуто звернення гр. ОСОБА_2 , а саме 12.03.2020 о 16:30 надійшло повідомлення зі служби 102. В ході перевірки було опитано заявника, його брата, сусідів та знайомих заявника, та встановлено, що в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, однак дане діяння згідно з ч. 1 ст. 11 КК України суспільної небезпеки не заподіяно, а тому не мається підстав для внесення відомостей до ЕРДР, за результатами проведеної перевірки прийнято рішення про припинення подальшої перевірки.
Зазначену довідку було складено та підписано позивачем, а також погоджено її зміст та висновки із начальником СКП Білопільського ВПГУНП в Сумській області ОСОБА_9 .. Крім того, зазначену довідку було погоджено та підписано начальником Білопільського ВП ГУПН в Сумській області Кісільовим І.В. 01.04.2020, що підтверджується підписами посадових осіб на відповідній довідці та підтверджується матеріалами справи.(а.с.59)
В подальшому, начальником СМ Сумського РВП ГУНП в Сумській області було подано 24.04.2020 рапорт на ім`я начальника Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 в якому зазначено, що з метою координації та контролю за діяльністю підпорядкованого базового відділення поліції у ході проведення перевірки виявлено факт передчасного і необґрунтованого рішення за матеріалами звернення гр. ОСОБА_2 , а вказана інформація має ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку із чим 25.04.2020 було внесено відповідні відомості в ЄРДР (а.с.57).
З досліджених довідки, складеної позивачем, рапорту від 24.04.2020, висновків службового розслідування та витягу з ЄРДР колегією суддів встановлено, що вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). 
Слід зауважити, що відповідачами не наведено які саме дії не вчинив позивач під час розгляду звернення гр. ОСОБА_2 та складання вказаної довідки, з урахуванням погодження її керівництвом, а тому висновок про передчасність рішення позивача про те, що в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, є необґрунтованим.
За таких обставин, колегія суддів вважає висновки службового розслідування в частині встановлення порушення позивачем п. 2, 6, 10 р. IV Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, у частині передчасного та необґрунтованого прийняття рішення за матеріалами СО № 2054 від 25.04.2020 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, та враховує що у цій частині службова перевірка не призначалася та пояснення у позивача не відбиралися, доказів зворотного відповідачами не надано.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який заперечував проти позову, доведено вчинення позивачем порушення службової дисципліни, що виразилося у невиконанні вимог ч. 3 ст. 41 Кримінального процесуального кодексу України, пп. 2 п. 3, п. 6 р. VI Інструкції № 575, щодо не виконання доручень слідчих, що є достатньою та самостійною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. В іншій частині висновки службового розслідування не підтвердились.
Положеннями ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
- зауваження,
- догана,
- сувора догана,
- попередження про неповну службову відповідність,
- пониження у спеціальному званні на один ступінь,
- звільнення з посади,
- звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ч. 12 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
З урахуванням того, що на момент винесення спірного наказу № 99 від 18.05.2020 позивач мав непогашене дисциплінарне стягнення застосоване до нього наказом Сумського РВП ГУНП від 15.04.2020 № 78 у вигляді догани, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем належним чином обґрунтовано застосування до позивача, в силу приписів ч. 12 ст. 19 Дисциплінарного статуту, такого види дисциплінарного стягнення як сувора догана.
Доводи позивача про упередженість результатів службового розслідування з посиланням на наявність у нього конфлікту з його безпосереднім керівником, який був головою дисциплінарної комісії, та здійснення систематичного психологічного тиску останнім на позивача колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки безпосередній керівник позивача - ОСОБА_6 не брав участі у розгляді дисциплінарного провадження щодо позивача (склад дисциплінарної комісії : голова комісії ОСОБА_3 – заступник начальника Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області, члени комісії інспектори Котенко Д.О., Сітало І.Ю (яку згідно наказу від 12.05.2020 було замінено на старшого слідчого ОСОБА_4 у зв`язку із хворобою ОСОБА_5 ))  та не приймав рішень щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (спірний наказ Сумського РВП ГУ НП в Сумській області від 18.05.2020 № 99 прийнятий т.в.о. начальника Сумського РВП ГУНП Щербиною І.А.). 
Також з матеріалів справи вбачається, що спірне дисциплінарне провадження ОСОБА_6 ініціював не з власної ініціативи, а на підставі рапорту начальника СВ Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП Білик Л.М. від 13.04.2020 щодо не виконання позивачем доручень слідчого від 02.04.2020.
Вказане у сукупності не дає можливості встановити обґрунтовані сумніви щодо упередженості до позивача дисциплінарної комісії при проведенні службового розслідування та керівництва Сумського РВП ГУ НП в Сумській області при притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Посилання позивача на порушення його права за захист через незалучення його до участі у службовому розслідуванні колегія суддів вважає також необґрунтованим з огляду на таке.
Відповідно до п. 13-14 розділу V Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі. У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних. Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.
Матеріалами справи підтверджується, що службове розслідування проводилося у формі письмового провадження, а позивачем були надані письмові пояснення стосовно обставин та факту порушення термінів виконання доручень слідчого. Крім того, письмові пояснення від позивача написані на відповідному бланку, зразок якого відповідає додатку до цього Порядку №893.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного наказу Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області від 18.05.2020 в частині застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді суворої догани діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Національну поліцію», Кримінальним процесуальним кодексом України, Дисциплінарним статутом та Інструкцією № 575.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що судом першої інстанції застосовані до спірних відносин положення Дисциплінарного статуту ОВС, який з 07.10.2018 не розповсюджує свою дію на працівників поліції, визнано встановленими поважність обставини невиконання позивачем обов`язкових до виконання доручень слідчого за умови того, що позивач не звертався до слідчого з заявами про продовження строків виконання доручень та не вчиняв жодних дій направлених на їх виконання, та безпідставно врахувано перебування позивача на лікарняному, який позивач відкрив після спливу строку виконання по усім дорученням слідчого тощо, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області  задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі № 480/3750/20 - скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області третя особа Начальник Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  01.02.2021.