ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 р.	Справа № 440/4184/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С
позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 та додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2020, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 10.03.20 та 16.03.20 по справі № 440/4184/19
          за позовом      ОСОБА_1  
          до      Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області ,      Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області              
          про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати,
ВСТАНОВИВ:
31 жовтня 2019 року   ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення двадцять сьомої сесії сьомого скликання Михайлівської сільської ради № 1168 "Про дострокове припинення повноважень в.о. старости Кустолово - Суходільського старостинського округу ОСОБА_1 "; поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що її було звільнено незаконно з порушенням Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки спірне рішення не містить підстав, передбачених статтею 79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", не зазначено норми Конституції України або законів України, які вона порушила на  посаді виконуючої обов`язки старости, яким  діями чи бездіяльністю вона порушила права та свободи громадян, та яких саме повноважень, що віднесені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" до її компетенції, нею не забезпечено. Крім того, зазначала що її було позбавлено права на участь у процесі прийняття рішення, оскільки 16.08.2019 року вона не була присутня на засіданні постійної комісії з питань прав людини, законності, запобігання корупції, депутатської діяльності, етики та регламенту Михайлівської сільської ради Машівського району, під час обговорення проекту оскарженого рішення.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення двадцять сьомої сесії сьомого скликання Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 1168 від 16.08.2019 року про дострокове припинення повноважень виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано розпорядження виконавчого комітету Михайлівської сільської ради № 53 від 16.08.2019 року про дострокове припинення повноважень виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу ОСОБА_1 .
Поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу з 17.08.2019 року.
Стягнуто з Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.08.2019 року по 03.03.2020 року в розмірі 146 269 (сто сорок шість тисяч двісті шістдесят дев`ять) гривень 42 копійки з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.
          Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу та стягнення  заробітної плати за один місяць.
Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/4184/19 задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень).
Відповідач, Виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення та додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, в апеляційній скарзі представник апелянта зазначає, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, крім того, рішення є законним та прийняте уповноваженим органом у відповідності до процедури, визначеної Регламентом. Підставою для прийняття рішення стало колективне звернення жителів с. Кустолово - Суходілка, оскільки позивач зневажливо ставилася  та не звітувала перед жителями с. Кустолово - Суходілка, що свідчить про порушення прав та свобод громадян, передбачених Конституцією України. 
Представник апелянта зазначає, що з приводу не забезпечення участі позивача у засіданні постійної комісії і питань прав людини, законності, запобігання корупції, депутатської діяльності, етики та регламенту Михайлівської сільської ради 16.08.2019 р., на якому розглядалося питання дострокового припинення її повноважень, то варто зазначити, що положения про постійні комісії Михайлівської сільської ради не містить обов`язкової участі осіб, стосовно яких розглядається питання, такі особи можуть бути запрошеними за рішенням комісії, а отже комісія не вважала за необхідне запросити позивача до участі в обговоренні цього питання. 
Також представник апелянта зазначає, суд односторонньо розглянув та виклав зміст протоколу, так як не прийнято до уваги той факт, що один із членів комісії ( ОСОБА_2 ), який являється депутатом сільської ради та представляє виборців У.Кустолово- Суходілка повідомляв комісії, що жителі села вкрай незадоволені поведінкою в.о. старости ОСОБА_1 , яка зневажливо ставиться до своїх обов`язків, а також жителів села та (повідомивши інші факти неналежного виконання обов`язків).
На думку апелянта, враховуючи те, що із загальної кількості обраних депутатів (22 особи) «за» дострокове припинення повноважень висловилося 19 (1 утримався, 2 відсутні) то прийняття депутатами рішення про дострокойе припинення повноважень позивача є цілком обґрунтованим та законним, так як прийняте відповідно до Регламенту Михайлівської сільської ради, а продовження виконання своїх обов`язків в.о. старости, якому висловлено недовіру, суперечило б засадам місцевого самоврядування, які відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ґрунтуються на принципах виборності.
Також, апелянт наголошує, що в довідці про доходи №43, на підставі якої судом першої інстанції була визначена сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу, не міститься необхідної інформації, яка повинна бути врахована згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., так як в довідці вказана загальна сума доходу, до якої включені і одноразові виплати, такі як матеріальна допомога на оздоровлення, премія до дня Конституції України та які не повинні враховуватися при проведенні обрахунку. В даній довідці зазначено нарахування за останні 2 місяці роботи позивача (червень та липень) тоді як в липні місяці позивач перебувала у основній щорічній відпустці і фактично не працювала, а тому сума розрахована судом та яка повинна бути виплачена позивачу, являється надмірною. 
На думку апелянта, судом не було прийнято до уваги довідку про доходи позивача №25 від 07.02.2020 р., яка була надавалася суду раніш раніше та яка є об`єктивною. Вказане свідчить про те, що судом не повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи.
Щодо підстав скасування додаткового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року представник апелянта зазначає, що оскільки додаткове рішення суду про сплату відповідачем витрат на професійну правничу допомогу позивача прийняте з врахуванням основного рішення, яким задоволено позовні вимоги позивача, отже воно також підлягає скасуванню з причин незаконності та необґрунтованості основного рішення.
Позивач скориставшись своїм правом надала до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, в якому зазначає, що категорично не погоджується з апеляційною скаргою, вважає її необгрунтованою, і такою, що суперечить нормам діючого законодавства.
На думку позивача, рішення Полтавського окружного адміністративного суду є вмотивованим законним і обґрунтованим, суд першої інстанції вірно дав оцінку доказам по справі, що саме при прийняті рішення 27 сесією сьомого скликання Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області були взяті за підставу факти які не відповідають дійсності.
В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник відповідача, не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10 листопада 2015 року рішенням першої сесії сьомого скликання Кустолово - Суходільської сільської ради "Про встановлення результатів  виборів сільського голови" визнано ОСОБА_1 обраною сільським головою /а.с.17/.
          07 листопада 2017 року рішенням першої сесії Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області сьомого скликання "Про покладення обов`язків старости" № 9 вирішено до проведення перших виборів старост на території юрисдикції Михайлівської сільської об`єднаної територіальної громади,  обов`язки старости покласти на ОСОБА_1 , яка здійснювала повноваження Кустолово - Суходільського сільського голови до об`єднання.  Визначено, що виконуюча обов`язки старости ОСОБА_1 здійснює свої повноваження на території села Кустолово - Суходілка. Обсяг повноважень старост до моменту затвердження Положення про старосту Михайлівської сільської об`єднаної територіальної громади визначається рішеннями Михайлівської сілської ради /а.с.175/.
16 серпня 2019 року рішенням двадцять сьомої сесії сьомого скликання  Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 1168 "Про дострокове припинення повноважень виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу ОСОБА_1 " вирішено достроково припинити повноваження виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу ОСОБА_1 . Звільнити виконуючу обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу ОСОБА_1 у зв`язку з не забезпеченням здійснення наданих їй повноважень на підставі абзацу першого частини другої статті 79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" /а.с.94/.
16 серпня 2019 року Виконавчий комітет Михалівської сільської ради прийняв розпорядження № 53 "Про дострокове припинення повноважень виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу ОСОБА_1 ", яким звільнив ОСОБА_1 виконуючу обов`язки старости села Кустолово - Суходілка у звязку з не забезпеченням здійснення наданих їй повноважень на підставі  абзацу першого частини другої статті 79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з 16.08.2019 року /а.с.95/.
          Позивач не погодилась із рішенням двадцять сьомої сесії сьомого скликання  Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 1168 "Про дострокове припинення повноважень виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу ОСОБА_1 " та оскаржила його до суду. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним, скасувати розпорядження виконавчого комітету Михайлівської сільської ради № 53 від 16.08.2019 року про дострокове припинення повноважень виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу ОСОБА_1 та поновити позивача на посаді виконуючої обов`язки старости Кустолово - Суходільського старостинського округу з 17.08.2019 року.
Крім того, суд першої інстанції, дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, отже строк на звернення до суду підлягає поновленню.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та не може залишити поза увагою тієї обставини, що позивачем пропущено строк на звернення до адміністративного суду, без поважних причин.
Так, частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно ч.1 ст.233 КЗпП, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності в адміністративно-процесуальних відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.
Таким чином, законодавцем в даних спірних правовідносинах встановлено місячний строк звернення до суду особи за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів, який обчислюється з часу коли така особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.
Як вбачається з матерів справи позивач в обгрунтування причин пропуску строку на звернення з позовом до суду зазначає, що 23.09.2019 отримала письмові документи, які вона просила надати їй за заявою у Михайлівській сільській раді, які лягли в основу її звільнення, так як ці документи не були їй вручені і вона не була з ними ознайомлена. Також, позивач зазначає, що не отримала копії підписних листів з 318 підписами виборців, які були взяті за основу про дострокове припинення повноважень позивачки на посаді в.о. старости. Вважає, що вказане зволікання відповідачів у наданні їй документів призвело до пропущення позивачем строку для оскарження рішення. 
При цьому, колегія суддів критично оцінює такі доводи позивача, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки ОСОБА_1 не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.
За таких обставин, колегія доходить висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо дотримання строків на звернення до адміністративного, як наслідок, неправильного вирішення справи.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа “Стаббігс на інші проти Великобританії”, справа “Девеер проти Бельгії”),
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі “Перез де Рада Каванілес проти Іспанії” від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У рішенні “Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії” Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що позивачами пропущено строк на звернення до адміністративного суду з позовом, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду.
Доводи апелянта про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, як і доводи позивача по суті спору, суд апеляційної інстанції у межах даного апеляційного перегляду не оцінює, позаяк розгляду справи по суті повинно передувати вирішення питання про дотримання особою строків звернення до адміністративного суду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм процесуального права, помилково вирішивши по суті спір за позовної заявою, яка підлягала залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.
Отже, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року та додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року у справі № 440/4184/19 підлягає скасуванню. 
У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Статтею 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено жодних доказів поважності причин такого пропуску, тому заявлений позов підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 та додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 по справі № 440/4184/19 скасувати.
Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області - залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Я.М. Макаренко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  25.03.2021 року