Справа № 138/2611/20 
Провадження № 33/801/205/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач: Береговий  О. Ю.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року                                                                               м. Вінниця

       Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив:

       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 462822 від 19 вересня 2020 року водій ОСОБА_1 18 вересня 2020 року о 23:40 год. в м. Жмеринка по вул. Шевченко керував автомобілем «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.
       Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити.
Також, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, справа була розглянута в його відсутності, а постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року отримав його захисник лише 08 лютого 2021 року.
Відповідно до вимог ст.ст. 245 ,251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, зокрема клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку, що дане клопотання належить залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно повернути апелянту, виходячи із наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин.
Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Також, слід зазначити, що при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.
В апеляційній скарзі особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не наведено ніяких мотивів, які свідчать про те, що він саме з поважних причин не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду. Доводи стосовно того, що постанову суду він не отримував, та його не повідомляли про дату та час розгляду справи, - не можуть бути такими, що доводять поважність пропуску строку на апеляційне оскарження з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знав про існування адміністративної справи відносно нього, що підтверджується його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, а також його особистою заявою від 21 вересня 2020 року, в якій він просив направити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області (а.с. 12).
Разом з тим, з досліджених апеляційним судом матеріалів справи вбачається, що постанова Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області винесена 10 грудня 2020 року. ОСОБА_1 повідомлявся про судові засідання шляхом надсилання судових повісток з повідомленням (а.с. 35) та надсилання йому тексту судової повістки SMS-повідомленням, сформованим згідно вимог Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73. SMS-повідомлення доставлено 30 листопада 2020 року о 15:38:00 год., що підтверджується довідкою про доставку SMS (а.с.38).
Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення відхиляються апеляційним судом, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення надав заяву про сповіщення його про дату та час розгляду вказаної адміністративної справи за допомогою мобільного телефону, або у вигляді направлення SMS-повідомлень на номер, який ним вказаний (а.с. 10).
Водночас, в поданій заяві ОСОБА_2 зазначив, що у разі його відсутності, просить розглянути вказану адміністративну справу без нього. 
Крім того, ОСОБА_1 , також була направлена копія постанови суду на його адресу (а.с. 43), однак він, знаючи, що відносно нього у суді розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення, не отримував пошту.
Відтак, ОСОБА_2 мав можливість дізнатися про винесення постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року та у разі незгоди з останньою, своєчасно подати апеляційну скаргу.
Поряд з цим, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися, як про дати призначення справи так і про результати її розгляду.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року в справі № 138/2611/20 надіслана до реєстру 10 грудня 2020 року та її оприлюднено 15 грудня 2020 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити його в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у ОСОБА_1 виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлений можливості уточнити цю інформацію, шляхом подачі відповідної заяви до канцелярії місцевого суду, однак, цього не зробив, і лише через 2 місяця та 9 днів – 19 лютого 2021 року звернувся до апеляційною суду з апеляційною скаргою, що не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 19 вересня 2020 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в подальшому самостійно не цікавився ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а поставився до цього питання байдуже.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ, як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.
Таким чином, матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі.
Отже в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                        О.Ю. Береговий