СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021                                                      Справа № 22б/5014/2595/2012(12/83б)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.,
секретар судового засідання Семенов О.Є.,
За участю представників сторін:
від апелянта: не з`явились;
від Гапоненко Р.І.: не з`явились;
від кредиторів: не з`явились;
розпорядник майна: не з`явився;
Розглянувши заяву  ОСОБА_1 , м. Київ, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат сторін у справі  (вх. №1976),
за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Фелікс", м. Сорокине, Луганська область, (вх. №3381 Л/2),
на ухвалу  Господарського  суду  Луганської області  від  10.11.2020  (повний текст складено 18.11.2020) у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б) (суддя              Ковалінас М.Ю.), 
за заявою кредитора Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, смт. Марківка, Луганська область,
до боржника Закритого акціонерного товариства "Чарівне дійво", м. Довжанськ, Луганська область,
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.11.2020 у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б), окрім іншого:
Задоволено  клопотання ОСОБА_1 (вих. №02-12/1640 від 19.03.2019) про стягнення на його користь основної грошової винагороди розпорядника майна ЗАТ  "Чарівне дійво" за період з 27.06.2017 по 28.02.2019 на загальну суму 145297,32 грн. та відшкодування витрат понесених ним за виконання повноважень розпорядника майна ЗАТ "Чарівне дійво" за період з 27.06.2017 по 28.02.2019 на загальну суму 4646,65 грн., за рахунок кредиторів за реєстром вимог кредиторів у справі №22б/5014/2595/2012(-12/83б) про банкрутство ЗАТ "Чарівне дійво", пропорційно визнаним судом вимогам кредиторів,  з урахуванням уточнюючої заяви (вих. №02-12/157-1 від 16.06.2020) до клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат розпорядника майна;
Стягнуто на користь ОСОБА_1 з кредиторів у справі  №22б/5014/2595/2012(-12/83б) про банкрутство ЗАТ "Чарівне дійво", пропорційно визнаним судом вимогам кредиторів за реєстром, а саме з наступних кредиторів:
- Приватного підприємства "Фелікс" - 128006,93 грн. основної грошової винагороди арбітражного керуючого та 4093,69 грн. - витрат понесених у ході процедури розпорядження майном ЗАТ "Чарівне дійво", всього 132100,62 грн.;
          - Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області - 3966,61 грн. основної грошової винагороди арбітражного керуючого та 126,85 грн. - витрат понесених у ході процедури розпорядження майном ЗАТ "Чарівне дійво", всього 4093,46 грн.;
          - Марківського районного центру зайнятості - 1961,51 грн. основної грошової винагороди арбітражного керуючого та 62,72 грн. - витрат понесених у ході процедури розпорядження майном ЗАТ "Чарівне дійво", всього 2024,23 грн.;
- Головного управління ДПС у Луганській області - 10461,40 грн. основної грошової винагороди арбітражного керуючого та 334,55 грн. - витрат понесених у ході процедури розпорядження майном ЗАТ "Чарівне дійво", всього 10795,95 грн.;
- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області - 900,84 грн. основної грошової винагороди арбітражного керуючого та 28,80 грн. - витрат понесених у ході процедури розпорядження майном ЗАТ "Чарівне дійво", всього  929,64 грн.
Приватне підприємство "Фелікс" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Луганської області від 10.11.2020  у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б).
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фелікс" залишено без задоволення, а  ухвалу Господарського суду Луганської області від 10.11.2020 у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б) залишено без змін.
В процесі розгляду апеляційної скарги представником ОСОБА_1 - адвокатом Безрода Р.С. в судовому засіданні 27.01.2021 було зроблено усну заяву про те, що докази на підтвердження судових витрат заявника, які останній поніс та змушений буде понести у зв`язку із апеляційним оскарженням Приватним підприємством "Фелікс" ухвалу Господарського суду Луганської області від 10.11.2020  у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б) будуть надані в суд апеляційної інстанції у строки, визначені ч. 8  ст. 129 ГПК України, а саме протягом п`яти днів після прийняття Східним апеляційним господарським судом постанови у цій справі. Крім того, представник надав попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат у розмірі 12000,00 грн., які поніс ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом даної справи.
В подальшому, 16.02.2021 представником ОСОБА_1 подано заяву, якою останній просив долучити до матеріалів справи докази понесення судових витрат під час розгляду даної справи, а також просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Приватного підприємства "Фелікс" на його користь суми витрат на професійну правову допомогу у розмірі 12000,00 грн.
Згідно витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи визначено наступний склад суду: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 призначено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат сторін у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б) (вх. №1976) на 24.02.2021 о 15:45 год.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 04.03.2021 о 12:45 год.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2021 у зв`язку з відрядженням судді Геза Т.Д. для розгляду справи визначено наступний склад суду: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В. 
03.03.2021 на адресу апеляційного суду від Приватного підприємства "Фелікс" надійшли письмові пояснення, в яких останнє посилається, що заявлений          ОСОБА_1 розмір витрат на правову допомогу є документально не підтверджений  та значно завищений, а також вважає, що заява підлягає задоволенню частково, а саме на суму 1362,00 грн.
Представники учасників справи у судове засідання 04.03.2021 не з`явились, причини неявки не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, понесених під час розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Фелікс" на ухвалу  Господарського  суду  Луганської області  від  10.11.2020  у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б), судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.
Згідно  ст. 244 ГПК України  суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви та в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8  ст. 129 ГПК України).
Як вбачається із заяви представника ОСОБА_2 про розподіл судових витрат з долученими до нього доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, остання подана 16.02.2021, тобто у визначений ч. 8  ст. 129 ГПК України строк.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3  ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4  ст. 126 ГПК України  розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами ч.ч. 5, 6  ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень ч. 5  ст. 126 ГПК України  зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4  ст. 129 ГПК України. Разом з тим, у ч.5 наведеної норми цього  Кодексу  визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Так, зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4  ст. 126 ГПК України  суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Відповідна правова позиція викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/4455/19.
Як вже зазначалось вище, представником ОСОБА_1 - адвокатом               Безрода Р.С. було подано заяву 15.02.2021 про стягнення з Приватного підприємства "Фелікс" на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 12000,00 грн.
Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат представником Гапоненко Р.І. зазначено понесення останнім наступних витрат в розмірі 12000,00 грн., а саме: підготовку відзиву на апеляційну скаргу, аналіз судової практики та діючого законодавства, складення документів процесуального характеру, надання інших видів правової допомоги клієнту, а також участь адвоката у судових засіданнях. 
На підтвердження понесених судових витрат заявник долучив до матеріалів справи копії:
- Договору про надання правової (правничої) допомоги №03-43 від 02.01.2019;
- Додаткової угоди №1 від 30.12.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги;
- орієнтовний розрахунок судових витрат;
- Акт наданих послуг №6 від 15.02.2021 на загальну суму виконаних робіт в розмірі 12000,00 грн. за 8 годин витраченого адвокатом часу (виходячи із  розрахунку 1500,00 грн. за годину).
Колегія суддів, досліджуючи подані представником ОСОБА_1 - адвокатом Безрода Р.С. докази в їх сукупності, зазначає, що надані заявником документи є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування Гапоненко Р.І. витрат на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, з Акту надання послуг №6 від 15.02.2021 вбачається, що адвокатським об`єднанням "Гапоненко Роман і партнери" були надані наступні послуги: 
1)Підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 3 години - сума без ПДВ 4500,00 грн.;
2)Участь в судовому засіданні 27.01.2021 - 1 година - сума без ПДВ 1500,00 грн.;
3)Аналіз судової практики та законодавства - 3 години - сума без ПДВ 4500,00 грн.;
4)Участь в судовому засіданні 15.02.2021 - 1 година - сума без ПДВ 1500,00 грн.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до  ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до  ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за обставин розгляду відповідної заяви/скарги при розгляді справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ГПК України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Колегія суддів відзначає, що надані заявником докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Судом враховується, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.03.2019 у справі  №22б/5014/2595/2012(-12/83б) встановлено розмір основної грошової винагороди арбітражному керуючому Гапоненку Р.І. за виконання повноважень розпорядника майна боржника ЗАТ "Чарівне дійво" у справі №22б/5014/2595/2012 в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення повноважень розпорядника майна; виплату основної грошової винагороди здійснювати за рахунок наявних у боржника коштів, або коштів одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, за відсутності у боржника коштів, ухвалено здійснювати за рахунок кредиторів за реєстром,  пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів, згідно клопотання арбітражного керуючого;  затверджено  звіт арбітражного керуючого Гапоненка Р.І.  про виплату та нарахування грошової винагороди розпорядника майна ЗАТ "Чарівне дійво" за період з 27.06.2017 по 28.02.2019 на загальну суму 145297,32 грн. та  звіт про витрачені кошти в процедурі розпорядження майном ЗАТ "Чарівне дійво" за період з 27.06.2017 по 28.02.2019 на загальну суму 4646,65 грн.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2019, залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  від 09.10.2020, ухвалу Господарського суду Луганської області від 05.03.2019 в частині вирішення здійснювати виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень розпорядника майна у даній справі за рахунок кредиторів за реєстром у справі №22б/5014/2595/2012(-12/83б) залишено без змін. 
З огляду на викладене, місцевим судом в оскаржуваній ухвалі від 10.11.2020 у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б) та апеляційним судом при її перегляді 15.02.2021 вирішувалось питання щодо стягнення з кредиторів грошової винагороди та витрат розпорядника майна, при цьому розмір та порядок погашення суми послуг розпорядника майна за рахунок кредиторів за реєстром, пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів, затверджено місцевим судом на підставі ухвали від 05.03.2019, яка набрала законної сили.  
Отже, у даному випадку Гапоненко Р.І. потрібно було довести у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, що затверджений судом порядок погашення та розмір грошової винагорода і витрат розпорядника майна не виконані кредиторами в добровільному порядку.
В акті надання послуг №6 від 15.02.2021 зазначено, що на аналіз судової практики та діючого законодавства адвокатське об`єднання витратило 3 години, на підготовку та подання відзиву також 3 години.
Разом з тим, судом з`ясовано, що відзив на апеляційну скаргу складається із 4 сторінок, в якому доводи адвоката дублювались із мотивами оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 10.11.2020. Також, відзив на апеляційну скаргу підписаний самим Гапоненко Р.І., що не дає суду вважати підтвердженим факт його виконання саме адвокатом Безрода Р.С. 
У поданому відзиві на апеляційну скаргу наведено лише одну правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09.10.2020 у цій справі, що не свідчить про витрачання значної кількості часу для аналізу судової практики із правового регулювання спірних правовідносин. 
Поряд з цим, майже всі нормативно-правові акти, положення Закону про банкрутство та висновки, якими керувався Гапоненко Р.І. під час підготовки відзиву на апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фелікс" продубльовані з постанови Верховного Суду від 09.10.2020 у даній справі.
Твердження адвоката про необхідність витрачання 6 годин на підготовку відзиву на апеляційну скаргу і аналіз судової практики та законодавства не підтверджено, оскільки вказана справа не є складною, ґрунтується на невиконанні кредиторами вимог судового рішення (ухвали місцевого суджу 05.03.2019 у даній справі) щодо їх обов`язку виплатити Гапоненко Р.І. основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна та відшкодувати його витрати.
В акті надання послуг №6 від 15.02.2021 зазначено про участь в двох судових засіданнях апеляційної інстанції 27.01.2021 та 15.02.2021.
Проте, ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 про відкриття провадження та від 27.01.2021 про оголошення перерви у судовому засідання явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою, що свідчить про відсутність обов`язкової необхідності понесення таких витрат.  
Крім того, як вбачається із протоколів судового засідання від 27.01.2021 та 15.02.2021 два судових засідання, в яких представник Гапоненко Р.І. приймав участь в суді апеляційної інстанції, проводились в загальні кількість часу 47 хв., а не 2 години як зазначено в акті надання послуг, а також у представника Гапоненко Р.І. не було необхідності витрачання значного часу та докладання зусиль на переміщення до Східного апеляційного господарського суду, оскільки адвокат Безрода Р.С. брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами суду із використанням власних технічних засобів. 
За таких обставин, враховуючи заперечення Приватного підприємства "Фелікс" щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи є затрачений час Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції в кількості 2 години (1 година на підготовку відзиву, аналіз судової практики, діючого законодавства + 1 година на участь адвоката у судових засіданнях 27.01.2021 та 15.02.2021).
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що 2 години витраченого Адвокатським об`єднанням "Гапоненко Роман і партнери" часу, встановлена Договором про надання правової (правничої) допомоги №03-43 від 02.01.2019 ставка послуг Адвокатського об`єднання за одну годину у розмірі 1500,00 грн. становлять співрозмірні і розумні витрати Гапоненка Р.І. на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Враховуючи, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, взявши до уваги категорію та складність справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про зменшення розміру витрат заявника на правничу допомогу до 3000,00 грн., що відповідатиме критерію пропорційності, розумності та справедливості.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 244, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з Приватного підприємства "Фелікс" (94400, Луганська область,              м. Сорокине, площа Комсомольська, буд. 1, код ЄДРПОУ 13380949) на користь ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно статей 286 - 291 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Н.О. Мартюхіна

Суддя                                                                                   В.В. Лакіза

Суддя                                                                                   О.В. Плахов