ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року	Львів	Справа № 380/6406/20 пров. № А/857/14400/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Марцинковської О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" та апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України, 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року (суддя – Сакалош  В.М., час ухвалення – 11:01 год., місце ухвалення – м.Львів, дата складення повного тексту – 19.10.2020р.), 
в адміністративній справі №380/6406/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" до Державної служби геології та надр України, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне науково-виробниче підприємство "Державний інформаційний геологічний фонд України", 
про визнання протиправними і скасування наказу та повідомлення, зобов`язання вчинити дії, 

                                                           встановив:  

У серпні 2020 року позивач ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Державної служба геології та надр України (далі також – Держгеонадра України), в якому просив: 
1) визнати протиправним на скасувати наказ Державної служби геології та надр України №175 від 21.05.2020 року “Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 №94”; 
2) визнати протиправним та скасувати повідомлення про розмір збору (Тинівське газове родовище) №11053/01-2/11-20 від 22.07.2020 року, видане Державною службою геології та надр України; 
3) зобов`язати Державну службу геології та надр України видати та надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю “Нафтогазрембуд-1” повідомлення про розмір збору за надання спеціального дозволу на користування ділянкою надр Тинівського газового родовища, площею 58,63 км.кв. (поклади НД-2-НД-5) згідно розрахунку розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища (поклади НД-2-НД-5), визначеного в інформаційному звіті ДНВП “Геоінформ Україна” №07/307-2061 від 21.07.2020 року; 
4) встановити судовий контроль за виконанням рішення у даній справі шляхом зобов`язання Державної службу геології та надр України подати до Львівського окружного адміністративного суду протягом чотирнадцяти днів з дати прийняття рішення у даній справі звіт про виконання рішення. 
Відповідач Державна служба геології та надр України позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Третя особа  ДНВП «Державний інформаційний геологічний фонд України» надала суду пояснення, у якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України №175 від 21.05.2020 року “Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 №94”. Визнано протиправним та скасовано повідомлення про розмір боргу (Тинівське газове родовище) №11053/01-2/11-20 від 22.07.2020 року, видане Державною службою геології та надр України. Зобов`язано Державну службу геології та надр України видати та надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю “Нафтогазрембуд-1” повідомлення про розмір збору за надання спеціального дозволу на користування ділянкою надр Тинівського газового родовища, площею 58,63 км2, (поклади НД-2-НД-5) згідно розрахунку розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища (поклади НД-2-НД-5) визначеного в інформаційному звіті ДНВП “Геоінформ Україна” №07/307-2061 від 21.07.2020 року. Стягнуто з бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтогазрембуд-1” судовий збір в сумі 6306 грн. 00 коп.. 
З рішенням суду першої інстанції від 13.10.2020р. не погодився позивач ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" у частині відмови позивачу у встановленні судовою контролю за виконанням рішення на підставі ст.382 КАС України та оскаржив його в апеляційному порядку, вважаючи в цій частині рішення прийнятим з порушенням норм процесуального права з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що наказ Держгеонадра України №94 “Про надання спеціального дозволу на користування надрами”, яким вирішено надати ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування газу природною Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5) видано лише 16.03.2020 року, тобто через 3,5 роки з моменту набрання рішенням законної сили. При цьому, відповідачем не виконувалось рішення у справі №826/6102/16, незважаючи на наявність виконавчого провадження №52496084 з виконання виконавчого листа від 19.09.2016 року у справі №826/6102/16 та наявність кримінального провадження №42017100000000304 від 09.03.2017 року, досудове розслідування в якому здійснювалось прокуратурою м.Києва щодо посадових осіб Держгеонадра України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України (Невиконання судового рішення), до якого ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” залучено у якості потерпілого. Зазначене підтверджує факт невиконання відповідачем вказаного судового рішення. На неодноразові звернення позивача та його представників щодо виконання рішення суду у справі №826/6102/16 надавались відповіді за різними безпідставними причинами, які перешкоджають виконанню рішення суду. Вважає апелянт, що вказане підтверджує факт умисної бездіяльності посадових осіб Держгеонадра України протягом 3,5 років щодо виконання судового рішення у справі №826/6102/16 в частині надання ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5). Оскільки позов у даній справі існує між тими ж сторонами, що і у справі №826/6102/16, та стосується надання ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5), існують об`єктивні обставини, які підтверджуються доказами, долученими до матеріалів справи, що свідчать про ухилення відповідача від виконання судового рішення у справі №826/6102/16 протягом 3,5 років та можливе ухилення відповідача від виконання рішення у даній справі. Тому вважає скаржник, що у даному випадку судом першої інстанції неправомірно відмовлено позивачу у встановленні судового контролю за виконанням рішення у даній справі, оскільки згідно судової практики Європейського суду з прав людини, право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" просить скасувати рішення суду від 13.10.2020 року в частині відмови у задоволенні вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та прийняти нове рішення у цій частині, яким задоволити вимогу про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати до Львівського окружного адміністративного суду протягом чотирнадцяти днів з дати набрання законної сили рішенням у даній справі звіт про виконання рішення. В іншій частині залишити рішення суду від 13.10.2020 року у справі №380/6406/20 без змін. 
Також з рішенням суду першої інстанції від 13.10.2020р. не погодився відповідач Державна служба геології та надр України та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (відповідач) зазначає, що постановою Окружного адміністративного судом м. Києва від 21.06.2016 року по справі № 826/6102/16, адміністративний позов ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної служби геології та надр України, яке оформлено листом №5094/13/12-16 від 30.03.2016р. Зобов`язано Держгеонадра України видати ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» спеціальний дозвіл на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів на підставі п.п.1 п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. №615. На виконання вищезазначеного рішення Державною службою геології та надр України було прийнято наказ від 16.03.2020 року №94 «Про надання спеціального дозволу на користування надрами». Проте, відповідно із виявленням помилки технічного характеру, наказом Державної служби геології та надр України від 21.05.2020 р. №175 «Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 №94» було внесено зміни, виклавши пункт 1 у наступній редакції «Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» спеціальний дозвіл на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів, строком на 20 років». Вважає апелянт, що Держгеонадрами видано правомірний наказ на виконання рішення суду та на підставі всебічно з`ясованих та досліджених обставин справи. Стосовно розрахунку вартості, то заявник повинен сплатити у повному обсязі збір за надання дозволу протягом 45 календарних днів з дати надіслання рекомендованого повідомлення про розмір такого збору за надання дозволу, а у разі несплати такого збору заявник втрачає право на його отримання. ДНВП «Державний інформаційний геологічний фонд України» направило лист до Державної служби геології та надр України від 22.07.2020 №9966/02/11-20 щодо визначення розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами та вартості вторинної (обробленої) геологічної інформації як компенсації витрат держави за проведені геологорозвідувальні роботи. На підставі наданої інформації Держслужбою геології та надр України направлено лист до ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» від 22.07.2020р. №11053/01-2/11-20 із повідомленням про розмір збору, який в том числі розрахований на всю ділянку родовища, як і зазначалось в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 року, яке набрало законної сили. Вважає відповідач (апелянт), що Держгеонадра України діяла на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з метою не допущення протиправних дій у сфері надрокористування, в інтересах права власності Українського народу. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 13.10.2020р. та постановити нове, яким у позовних вимогах відмовити. 
Третя особа ДНВП "Державний інформаційний геологічний фонд України" подала відзив на апеляційну скаргу позивача ТзОВ "Нафтогазрембуд-1". Заперечує проти дозволів, на які посилається скаржник та вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" у повному обсязі. 
Позивач ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" подав відзив на апеляційну відповідача Держгеонадра України. Вважає викладені твердження в апеляційній скарзі безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду – без змін. 
Також позивач ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" надав суду апеляційної інстанції пояснення із врахуванням доводів, викладених третьою особою ДНВП "Державний інформаційний геологічний фонд України" у відзиві на апеляційну скаргу позивача ТзОВ "Нафтогазрембуд-1". Зазначає позивач, що оскільки спір у даній справі існує між тими ж сторонами, що і у справі №826/6102/16, а саме між ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» та Державною службою геології та надр України, та стосується тих же правовідносин у сфері надання спеціального дозволу на користування надрами, а також враховуючи наявність об`єктивних обставин, які підтверджуються доказами, долученими до матеріалів справи, що свідчать про ухилення відповідача від виконання судового рішення у справі №826/6102/16 протягом 3,5 років, існують об`єктивні підозри щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення у даній справі. Просить врахувати вищевказані пояснення при розгляді судом даної справи. 
У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. 
Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників). 
Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дані апеляційні скарги слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного. 

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.11.2014 року ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” подано до Державної служби геології та надр України заяву про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі, до якої долучено документи, визначені Додатком 1 до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (в редакції на момент подання позивачем заяви про отримання дозволу) (а.с. 69-100 Т.1). 
Листом Державної служби геології та надр України від 17.02.2015 року №1980/13/12-15 ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” відмовлено у видачі спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища. Вказану відмову ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” оскаржило в судовому порядку. 
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 року у справі №826/1981/15, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.03.2016 року, позовні вимоги ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” задоволено частково. Визнано протиправними дії Держгеонадр України щодо відмови ТОВ "Нафтогазрембуд-1" у наданні спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів за результатами розгляду заяви ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” від 25.11.2014 року та зобов`язано Держгеонадра України повторно розглянути заяву ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” від 25.11.2014 року щодо надання заявникові спеціального дозволу на право користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30 травня 2011 року (а.с. 15-35 Т.1). 
На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 року у справі №826/1981/15 ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” листом від 26.01.2016 року повторно направлено заяву від 25.11.2014 року для отримання дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів. 
Листом Державної служби геології та надр України від 30.03.2016 року №5094/13/12-16 ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” повторно відмовлено у наданні спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища. 
ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” звернулось до суду з позовом про визнання відмови у видачі спеціального дозволу протиправною та зобов`язання Державної служби геології та надр України видати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування вуглеводнів. 
Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.06.2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2016 року, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.06.2017 року та постановою Верховного Суду від 25.05.2018 року (а.с. 36-68 Т.1), позовні вимоги ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” задоволено повністю, а саме: - визнано протиправним та скасовано рішення Державної служби геології та надр України, яке оформлено листом №5094/13/12-16 від 30.03.2016р. про відмову у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю “Нафтогазрембуд-1” спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів за результатами повторного розгляду заяви ТОВ “Нафтогазрембуд-1” від 25.11.2014р.; - зобов`язано Державну службу геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю “Нафтогазрембуд-1” (код ЄДРПОУ 33799463) спеціальний дозвіл на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів на підставі п.п.1 п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. №615. 
16.03.2020 року Державною службою геології та надр України видано наказ №94 “Про надання спеціального дозволу на користування надрами”, яким надано Товариству з обмеженою відповідальністю “Нафтогазрембуд-1” спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5), розташованого в межах Львівської області, строком дії 20 років (а.с. 101 Т.1). 
Згідно даного наказу, його видано у відповідності до Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”, Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174,  пункту 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, на виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.06.2016 у справі №826/6102/16, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.06.2017, з урахуванням рекомендацій Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 11.02.2020 №1-РГ-2020). 
У листі Державної служби геології та надр України №5271/01/11-20 від 31.03.2020 року, надісланому на адресу ТзОВ “Нафтогазрембуд-1”, зазначено, що для розрахунку розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” повинне звернутись до Державного науково-виробничого підприємства “Державний інформаційний геологічний фонд України” (ДНВП “Геоінформ України”) (а.с. 102-103 Т.1). 
Листом Державної служби геології та надр України №6119/01/11-20 від 16.04.2020 року, направленому до Державного науково-виробничого підприємства “Державний інформаційний геологічний фонд України” (ДНВП “Геоінформ України”), повідомлено про прийняття рішення про надання ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5) та про необхідність визначення розміру збору за надання вказаного дозволу (а.с. 19 Т.2). 
Державне науково-виробниче підприємство “Державний інформаційний геологічний фонд України” (ДНВП “Геоінформ України”) відповідно до розпорядження КМУ №810-р від 31.08.2011 року “Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Державної служби геології та надр” та згідно статуту Державного науково-виробничого підприємства “Державний інформаційний геологічний фонд України” належить до сфери управління Державної служби геології та надр України. 
15.04.2020 року між ДНВП “Геоінформ України” (Виконавець) та ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” (Замовник) укладено Договір підряду №ДЦ-4, відповідно до п.1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання розрахунків із визначення розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами та вартості вторинної (обробленої) геологічної інформації, як компенсації витрат держави за проведені геологорозвідувальні роботи при отриманні спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (поклади НД-2 – НД-5) газу природного, розташованого в межах Львівської області (а.с. 105-106 Т.1). 
Встановлено, що ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” виконано свої зобов`язання щодо оплати виконання розрахунків із визначення розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (поклади НД-2 – НД-5), в повному обсязі, 27.04.2020 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 107-111 Т.1), відповідно до чого ДНВП “Геоінформ України” зобов`язане було здійснити розрахунок із визначення розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (поклади НД-2 – НД-5) до 19.05.2020 року. 
Наказом Державної служби геології та надр України №175 від 21.05.2020 року “Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 №94” внесено зміни до наказу Державної служби геології та надр України від 16.03.2020 №94 “Про надання спеціального дозволу на користування надрами”, виклавши пункт 1 у наступній редакції: “Надати Товариству з обмеженою відповідальністю “Нафтогазрембуд-1” спеціальний дозвіл на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів, строком дії 20 років”. Підставою видачі даного наказу зазначено допущення технічної помилки в наказі Держгеонадр від 16.03.2020 №94 (а.с. 112, 188 Т.1). 
27.07.2020 року ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” отримано інформаційний звіт ДНВП “Геоінформ України” №07/307-2061 від 21.07.2020 року про надання послуг по договору №ДЦ-4 від 15.04.2020 року, в якому зазначено результати двох розрахунків збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища, а саме на поклади у горизонтах НД-2-НД-5 Тинівського газового родовища та на всі горизонти родовища (а.с. 115-117 Т.1). 
В інформаційному звіті ДНВП “Геоінформ України” №07/3072061 від 21.07.2020 року про надання послуг по договору №ДЦ-4 від 15.04.2020 року зазначено, що за результатами проведених розрахунків на користування надрами з метою видобування для Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5) вартість вторинної (обробленої) геологічної інформації складатиме 3895619,67 грн., а розмір збору за надання спецдозволу на користування надрами складатиме 837500 грн.. 
У цьому ж звіті зазначено, що за результатами проведених розрахунків по Тинівському газовому родовищу вартість вторинної (обробленої) геологічної інформації складатиме 3895619,67 грн., а розмір збору за надання спецдозволу на користування надрами складатиме 133017700,00 грн.. 
30.07.2020 року ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” отримано Повідомлення про розмір збору (Тинівське газове родовище) №11053/01-2/11-20 від 22.07.2020 року, видане Державною службою геології та надр України, яким виставлено ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” до оплати 133017700,00 грн. збору за надання спецдозволу на користування надрами Тинівського родовища (а.с. 118-120 Т.1). 
Не погоджуючись з прийнятим наказом від 21.05.2020 року та повідомленням від 22.07.2020 року, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом. 

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. 
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про нафту і газ» від 12 липня 2011 року №2665-ІІІ, користування нафтогазоносними надрами, пошук і розвідка родовищ нафти і газу, їх експлуатація, спорудження та експлуатація підземних сховищ для зберігання нафти і газу здійснюються лише за наявності спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами, що надаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, на умовах, визначених чинним законодавством. 
Згідно з підпунктом 12 пункту 4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №391/2011 (в редакції станом на 25.11.2014 року), Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, видає у встановленому порядку спеціальні дозволи на: геологічне вивчення родовищ корисних копалин; геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин; видобування корисних копалин; геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ з подальшим видобуванням нафти і газу (промисловою розробкою родовищ); будівництво та експлуатацію підземних споруд, не пов`язаних із видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне та рекреаційно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції. 
Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо. 
Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр (ст.19 цього Кодексу). 
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі – Порядок №615). 
Згідно абз. 1, 2 пункту 1 Порядку №615, саме цей порядок регулює надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами. 
Відповідно до абз.20 п.8 Порядку №615 (в редакції на момент подання позивачем заяви про отримання дозволу), для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у Додатку 1. 
Підпунктом 1 пункту 8 Порядку № 615 визначено, що без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено ДКЗ, та подав документи на отримання спеціального дозволу не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів, а також видобування корисних копалин (для нафтогазоносних надр на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію в ДКЗ за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин у ДКЗ протягом трьох років, а в межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України - десяти років з моменту надання дозволу. 
Згідно з Переліком документів, що подаються разом із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону (Додаток № 1 до Порядку №615) для отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин, необхідно подати такі документи: оригінали або засвідчені копії погоджень, передбачених пунктом 9 Порядку №615 (зокрема, відповідно до абзаців 4, 5 пункту 9 Порядку №615 надання надр у користування з метою видобування корисних копалин потребує погодження з Мінприроди України та Держгірпромнаглядом України); пояснювальну записку з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства; копії протоколів, завірені заявником, Державної комісії по запасах (Української територіальної комісії по запасах корисних копалин, центральної комісії по запасах корисних копалин, науково-технічних/технічних рад) про затвердження (апробацію) запасів у повному обсязі; каталог географічних координат кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда) із зазначенням її площі; оглядову карту (масштаб не менше як 1:200000); ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок (похибка - менш як 1 секунда) у масштабі, який дає змогу перевірити правильність визначення координат; план підрахунку запасів корисної копалини на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів, межами земельного та гірничого відводів (за наявності), контуром ліцензійної площі з географічними координатами кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда), а також з лініями геологічних розрізів, структурну карту; характерні геологічні розрізи з межами категорій запасів та умовними позначками; позитивний висновок про проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів. 
Відповідно до п.4 Порядку №615, дозвіл на видобування корисних копалин (промислову розробку їх родовищ) надається після проведення експертизи та оцінки розвіданих запасів корисних копалин в установленому порядку чи апробації прогнозних (перспективних) ресурсів корисних копалин ДКЗ за умови подальшого затвердження нею таких запасів на підставі спеціального дозволу на користування надрами. 
Згідно до п.28 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою КМУ від 22 грудня 1994 року №865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 2000 року №1512), надання  спеціального  дозволу на користування надрами з метою  видобування  корисних копалин та акта про надання гірничого відводу здійснюється після державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин. 
Отже, дозвіл на видобування корисних копалин (промислову розробку їх родовищ) видається після проведення експертизи та оцінки розвіданих запасів корисних копалин в установленому порядку. 
Судом встановлено. що 25.11.2014 року ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” подано до Держгеонадра України заяву про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі. Разом із заявою товариство подало документи, визначені у Додатку 1 до Порядку №615 без проведення аукціону. 
Як зазначено у постанові Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.06.2016 року у справі №826/6102/16, ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” надано разом із заявою усі необхідні документи, а саме: пояснювальну записку; характеристику ділянки надр; програму робіт на видобування; каталог географічних координат; графічні додатки, які включають в себе оглядову карту ділянки, ситуаційний план, план підрахунку запасів, структурну карту, геологічні розрізи; копію протоколу ДКЗ України; погодження: Держгірпромнагляду України, Мінприроди України та Львівської обласної ради. 
До заяви про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі від 25.11.2014 року ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” долучено копію протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин (надалі – ДКЗ України) №3233 від 04.09.2014 року, відповідно до якого ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” здійснено геолого-економічну оцінку запасів покладів горизонтів НД-2-НД-5 Тинівського газового родовища Львівської області, матеріали якої подано на державну експертизу. При цьому, згідно протоколу ДКЗ України №3233 від 04.09.2014 року, подані на експертизу до ДКЗ України матеріали геолого-економічної оцінки запасів покладів горизонтів НД-2-НД-5 Тинівського газового родовища визнані  достатніми для оцінки запасів, а запаси визнані підготовленими до промислової розробки. 
Відповідно до вказаного, спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі повинен бути наданий ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” на ту ділянку надр, на якій здійснено експертизу та оцінку розвіданих запасів корисних копалин, а саме на поклади горизонтів НД-2-НД-5 Тинівського газового родовища Львівської області. 
Із врахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно визначив, що наказ Держгеонадра України від 16.03.2020 року №94, яким ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” надано спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5), виданий на підставі документів, поданих ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” з метою отримання спеціального дозволу, зокрема, протоколу ДКЗ України №3233 від 04.09.2014 року, відповідно до якого ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” здійснено геолого-економічну оцінку запасів покладів горизонтів НД-2-5 Тинівського газового родовища Львівської області, та у відповідності до норм чинного законодавства, яким врегульовано правовідносини щодо надання спеціальних дозволів на користування надрами. 
15.04.2020 року між ДНВП «Геоінформ України» (Виконавець), який є відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №810-р від 31.08.2011 року органом управління Державної служби геології та надр України, та ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» (Замовник) укладено Договір №ДЦ-4, відповідно до п.1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання розрахунків із визначення розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами та вартості вторинної (обробленої) геологічної інформації, як компенсації витрат держави за проведені геологорозвідувальні роботи при отриманні спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (поклали НД-2 - НД-5) газу природного, розташованого в межах Львівської області. 
Відповідно до п.3.1 Договору, Виконавець зобов`язується виконати роботи не пізніше 14 робочих днів після отримання на розрахунковий рахунок 100% суми попередньої оплати послуг Замовником та надання необхідної для розрахунків інформації про об`єкт надрокористування, перелік якої визначається у додатку до даного договору. 
ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» виконано свої зобов`язання щодо оплати робіт, визначені в п.2.2 договору, в повному об`ємі 27.04.2020 року. 
Разом з тим, наказом Державної служби геології та надр України №175 від 21.05.2020 року “Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 № 94” вирішено внести зміни до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 №94 “Про надання спеціального дозволу на користування надрами”, виклавши пункт 1 у наступній редакції: “Надати Товариству з обмеженою відповідальністю “Нафтогазрембуд-1” спеціальний дозвіл на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів, строком дії 20 років”. 
Надаючи правову оцінку вказаному наказу, суд першої інстанції вірно встановив, що зміни, внесені до наказу Держгеонадра України від 16.03.2020 №94, полягають у виключенні з тексту наказу слів “поклади НД-2-НД-5”, незважаючи на те, що відповідно до документів, долучених до заяви ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” на отримання спеціального дозволу, товариство здійснило оцінку запасів покладів Тинівського родовища саме на горизонтах НД-2-НД-5 та, відповідно, має право на отримання спецдозволу на користування надрами на цих горизонтах. 
Підставою прийняття наказу Держгеонадра України №175 від 21.05.2020 року зазначено рекомендації Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 11.02.2020 № 1-РГ-2020) та виявлення помилки технічного характеру. 
Рекомендації Робочої групи з питань надрокористування, оформлені протоколом від 11.02.2020 №1-РГ-2020, були зазначені як підстава прийняття наказу Держгеонадр від 16.03.2020 №94, яким вирішено надати позивачу спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5), при цьому, у вказаних рекомендаціях не досліджено документи, які долучались ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” до заяви на отримання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища, а лише досліджено судові рішення у справі №826/6102/16 та рекомендовано видати ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” спеціальний дозвіл на виконання вказаних судових рішень. 
Отже, рекомендації Робочої групи з питань надрокористування, оформлені протоколом від 11.02.2020 №1-РГ-2020, не можуть бути підставою прийняття наказу Держгеонадра №175 від 21.05.2020 року, яким внесено зміни до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 №94. 
Внесення змін до наказу Держгеонадра України від 16.03.2020 №94 впливає на розмір ліцензійної ділянки, що передається в користування ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» для видобування вуглеводнів, а також на розмір збору за надання спеціального дозволу на користування надрами, що підлягає сплаті ТзОВ «Нафтогазрембуд-1». 
При цьому, в наказі Держгеонадра України №175 від 21.05.2020 року жодних правових чи фактичних підстав для внесення таких змін не визначено, незважаючи на те, що предметом договору №ДІ 1-4 від 15.04.2020 року було визначення розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами та вартості вторинної (обробленої) геологічної інформації на поклали НД-2-НД-5 Тинівського родовища, ДНВП “Геоінформ України” здійснено розрахунки двох розмірів збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища, на поклади НД-2-НД-5 та на усі горизонти родовища. 
У свої доводах відповідач та третя особа обґрунтовують прийняття наказу Державної служби геології та надр України №175 від 21.05.2020 року необхідністю усунення помилки технічного характеру. Однак, відповідачем не обґрунтовано, яку саме помилку технічного характеру ним усунуто шляхом прийняття спірного наказу Держгеонадра України. 
Судом відхиляються доводи відповідача (апелянта) про те, що площа ліцензійної ділянки наказом Держгеонадра України №175 від 21.05.2020 року не змінювалась, оскільки наказом Державної служби геології та надр України від 16.03.2020 №94 позивачу надано спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища лише на поклади НД-2-НД-5, що відповідає документам, долученим позивачем до заяви на отримання дозволу, відповідно до яких ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” здійснено геолого-економічну оцінку запасів покладів горизонтів НД-2-НД-5 Тинівського газового родовища Львівської області. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказом Держгеонадра України №175 від 21.05.2020 року, виключивши з тексту наказу Держгеонадра України від 16.03.2020 №94 слова “поклади НД-2-НД-5”, фактично змінено ліцензійну ділянку, що передається в користування ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” для видобування вуглеводнів, що впливає, зокрема, на розмір збору за надання спеціального дозволу на користування надрами, що підлягає сплаті ТзОВ “Нафтогазрембуд-1”, тобто, внесені зміни тягнуть за собою інші правові наслідки для ТзОВ «Нафтогазрембуд-1». 
Так, в інформаційному звіті ДНВП “Геоінформ України” №07/3072061 від 21.07.2020 року про надання послуг по договору №ДЦ-4 від 15.04.2020 року зазначено, що за результатами проведених розрахунків на користування надрами з метою видобування для Тинівського родовища (поклади НД- 2-НД-5) вартість вторинної (обробленої) геологічної інформації складатиме 3895619,67 грн., а розмір збору за надання спецдозволу на користування надрами складатиме 837500 грн.. Також у цьому ж звіті зазначено, що за результатами проведених розрахунків по Тинівському газовому родовищу вартість вторинної (обробленої) геологічної інформації складатиме 3895619,67 грн., а розмір збору за надання спецдозволу на користування надрами складатиме 133017700,00 грн.. 
Отже, матеріалами справи спростовуються доводи відповідача (апелянта), що площа ліцензійної ділянки, яка надається позивачу в користування згідно із внесеними змінами наказом Держгеонадра України №175 від 21.05.2020 року до наказу Держгеонадра України від 16.03.2020 №94, не змінювалась. 
Відповідно частин 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Колегія суддів вважає, що відповідач не обґрунтував правомірність прийняття спірного наказу №175 від 21.05.2020 року, яким внесено зміни до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 №94. 
Також судом апеляційної інстанції відхиляються доводи апеляційної скарги відповідача Держгеонадра України про те, що наказ Державної служби геології та надр України №175 від 21.05.2020 року було прийнято з метою виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.06.2016 року у справі №826/6102/16, що набрала законної сили, якою Держгеонадра України зобов`язано видати ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” спеціальний дозвіл на всю ділянку Тинівського родовища, з огляду на те, що предметом дослідження у справі №826/6102/16 було встановлення протиправною відмови Держгеонадр у видачі ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” спеціального дозволу на користування надрами та зобов`язання Держгеонадр видати ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” спеціальний дозвіл на користування надрами Тинівського газового родовища. Проте, долучені ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” документи до заяви 25.11.2014 року ТзОВ “Нафтогазрембуд-1”, подані до Держгеонадра України, містили вичерпну інформацію про ділянку надр, яка повинна бути надана в користування за цією заявою. 
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. 
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. 
У рішенні ЄСПЛ від 07.06.2012 (заява 38433/09, п.178-179) ЄСПЛ дійшов висновку, що інтереси, пов`язані з використанням ліцензії, були майновими інтересами, які захищаються статтею 1 Протоколу №1. Правомірне очікування компанії-заявника, яке було пов`язане з такими майновими інтересами, як експлуатація аналогової телевізійної мережі на основі ліцензії, було достатньою підставою для того, щоб становити матеріальний інтерес, а отже й «майно» в розумінні положення, передбаченого в першому реченні статті 1 Протоколу № 1, яка, таким чином, є застосовною в даній справі. 
Аналогічного висновку ЄСПЛ дійшов у справі «ТОВ Megadat.com проти Молдови» (заява № 21151/04, рішення від 08.04.2008), в якій розглядав скаргу на припинення ліцензії за статтею 1 Першого протоколу. 
Відтак, спеціальний дозвіл на користування надрами є «майном», а отже правовідносини щодо надання спеціального дозволу на користування надрами повинні здійснюватись з дотриманням ст.1 Першого протоколу до Конвенції щодо права на мирне володіння майном. 
ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” скористалось своїм правом на подання заяви на отримання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища саме на горизонтах НД-2-НД-5 та мало правомірні очікування того, яке майно ним буде отримано у випадку отримання спеціального дозволу, та які витрати при цьому ним можуть бути понесені у зв`язку із отриманням спеціального дозволу. 
Протиправне прийняття Держгеонадра України наказу №175 від 21.05.2020 року “Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 №94” порушує права та законні інтереси ТзОВ “Нафтогазрембуд-1”, оскільки даним наказом ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” надається спеціальний дозвіл на користування ділянкою надр, який суперечить документам, що подавались ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” для отримання дозволу, що є підставою для суттєвого збільшення розміру збору за надання спецдозволу на користування надрами Тинівського родовища та порушує майнові права позивача. 
На підставі встановленого суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Державної служби геології та надр України №175 від 21.05.2020 року “Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 16.03.2020 № 94” є протиправним та підлягає скасуванню. 
Відносно вимоги про визнання протиправним та скасування повідомлення про розмір збору (Тинівське газове родовище) №11053/01-2/11-20 від 22.07.2020 року, виданого Державною службою геології та надр України, суд першої інстанції вірно виходив з такого. 
Згідно абз.1 п.13 Порядку №615, за надання дозволу без проведення аукціону справляється збір у розмірі, який розраховується виходячи з початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні відповідно до Методики визначення початкової ціни продажу на аукціоні спеціального дозволу на право користування надрами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2004 р. №1374. 
Відповідно до ч.1 ст.34 Кодексу України про надра, розмір плати за надання спеціальних дозволів на користування надрами визначається за результатами аукціону. У разі надання дозволу без проведення аукціону справляється збір, який розраховується виходячи з початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні. Початкова ціна продажу дозволу на аукціоні розраховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, виходячи з вартості запасів і ресурсів корисних копалин родовищ або ділянок надр відповідно до методики, встановленої Кабінетом Міністрів України. 
У відповідності до п.1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. №1174, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. 
З аналізу наведеного розрахунок збору за надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону повинен здійснюватись Державною службою геології та надр України. 
Як з`ясовано судом, ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» виконано свої зобов`язання щодо оплати робіт, визначені в п.2.2 Договір підряду №ДЦ-4, укладеного між ДНВП “Геоінформ України” (Виконавець) та ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” (Замовник), в повному об`ємі 27.04.2020 року. 
27.07.2020 року ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” отримано інформаційний звіт ДНВП “Геоінформ України” №07/307-2061 від 21.07.2020 року про надання послуг по договору №ДЦ-4 від 15.04.2020 року, в якому зазначено результати двох розрахунків збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища, а саме на поклади у горизонтах НД-2-НД-5 Тинівського газового родовища та на Тинівське родовище, незважаючи на те, що предметом договору №ДЦ-4 від 15.04.2020 року було визначення розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5). 
30.07.2020 року позивачем отримано повідомлення про розмір збору (Тинівське газове родовище) №11053/01-2/11-20 від 22.07.2020 року, видане Державною службою геології та надр України, яким виставлено ТзОВ “Нафтогазрембуд-12 до оплати 133017700,00 грн. збору за надання спецдозволу на користування надрами Тинівського родовища. 
Згідно абз.3 п.13 Порядку №615, заявник повинен сплатити у повному обсязі збір за надання дозволу протягом 45 календарних днів з дати надіслання рекомендованого повідомлення про розмір такого збору за надання дозволу. 
Відповідно до абз.4 п.13 Порядку №615, у разі несплати в установлений строк збору за надання дозволу заявник, щодо якого прийнято рішення про надання дозволу відповідно до   пункту 8 цього Порядку, втрачає право на його отримання, а відповідне рішення скасовується. 
Отже, повідомлення про розмір збору згідно положень Порядку №615 впливає на права та інтереси позивача та створює правові наслідки для позивача, оскільки строк на сплату збору за надання дозволу починається з моменту направлення даного повідомлення, і у випадку несплати збору протягом вказаного строку заявник втрачає право на отримання дозволу. 
Суд першої інстанції правильно керувався положеннями п.19 ч.1 ст.4 КАС України, згідно яких індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк, та встановив, що Повідомлення про розмір збору (Тинівське газове родовище) №11053/01-2/11-20 від 22.07.2020 року, видане Держгеонадра, є рішенням суб`єкта владних повноважень (відповідача), оскільки ним визначено розмір збору за надання спецдозволу на користування надрами Тинівського родовища, який зобов`язаний сплатити позивач, при цьому обов`язок щодо сплати збору за надання дозволу виникає саме з моменту направлення даного повідомлення. Вказане рішення прийняте на виконання управлінських функцій Державної служби геології та надр України, оскільки згідно ч.1 ст.34 Кодексу України про надра, повноваження щодо розрахунку розміру збору за надання спецдозволу покладено на Держгеонадра, та стосується виключно прав та інтересів позивача. 
Згідно ч.4 ст.45 Кодексу України про надра, запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або іншими уповноваженими підприємствами, установами чи організаціями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 15.10.2004 року №1374 “Про затвердження Методики визначення початкової ціни продажу на аукціоні спеціального дозволу на право користування надрами”, вихідною інформацією для визначення початкової ціни продажу дозволу є результати раніше проведених геолого-економічних оцінок (ГЕО-1, ГЕО-2, ГЕО-3), протоколи затвердження запасів корисних копалин  Державної  комісії по запасах корисних копалин, державні баланси запасів  корисних  копалин, акти та протоколи експертної оцінки ресурсів підготовлених і виявлених об`єктів Держгеонадр, протоколи затвердження прогнозних ресурсів наукової ради з прогнозування, науково-технічних рад підприємств та фактичні техніко-економічні показники діючих гірничопереробних (гірничодобувних) підприємств або об`єктів-аналогів, затверджені наказом Держгеонадр. 
Отже, вихідною інформацією для визначення початкової ціни продажу дозволу є результати раніше проведених геолого-економічних оцінок, протоколи затвердження запасів корисних копалин Державної  комісії по запасах корисних копалин. 
З огляду на вказане, розрахунок суми збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища повинен здійснюватися на підставі даних оцінки запасів природного газу, відображених в протоколі  затвердження  запасів корисних  копалин Державної комісії по запасах корисних копалин №3233 від 04.09.2014 року, згідно якого позивачем здійснено оцінку запасів по покладах продуктивних горизонтів НД-2-НД-5 Тинівського родовища. 
Оскільки позивачем подано документи для отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5), відповідач повинен був надіслати позивачу повідомлення про розмір збору за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування газу природного саме на горизонтах НД-2-НД-5 Тинівського родовища. 
Згідно інформаційного звіту ДНВП “Геоінформ України” №07/3072061 від 21.07.2020 року, розмір збору за надання спецдозволу на користування надрами Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5) складає 837500 грн., відтак саме цей розмір збору за надання ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” спецдозволу повинен бути виставлений до оплати Державною службою геології та надр України. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки наказом Держгеонадра України видано наказ №94 від 16.03.2020 року “Про надання спеціального дозволу на користування надрами” вирішено надати ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5), розташованого в межах Львівської області, строком дії 20 років, а в інформаційному звіті ДНВП “Геоінформ України” №07/3072061 від 21.07.2020 року про надання послуг згідно договору №ДЦ-4 від 15.04.2020 року зазначено, що за результатами проведених розрахунків на користування надрами з метою видобування для Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5) розмір збору за надання спецдозволу на користування надрами складатиме 837500 грн., права та законні інтереси ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” в цій частині підлягають відновленню шляхом зобов`язання Державної служби геології та надр України як особи, що уповноважена видавати та надсилати повідомлення про розмір збору, які є обов`язковими для оплати, видати та надіслати ТзОВ “Нафтогазрембуд-1” повідомлення про розмір збору за надання спеціального дозволу на користування ділянкою надр Тинівського газового родовища, площею 58,63 км2, (поклади НД-2-НД-5) згідно розрахунку розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища (поклади НД-2-НД-5), визначеного в інформаційному звіті ДНВП “Геоінформ України” №07/307-2061 від 21.07.2020 року. 
Доводи апеляційної скарги відповідача таких висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при прийнятті вказаних вище висновків, а зводяться до непогодження з такими. 
Відносно доводів апеляційної скарги позивача ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" у частині відмови позивачу у встановленні судовою контролю за виконанням рішення на підставі ст.382 КАС України, то колегія суддів враховує наступне. 
Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
Тобто, положення ст.382 КАС України не є імперативними та передбачають право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про наявність або відсутність підстав для застосування заходів судового контролю. 
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Згідно частини 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Верховний Суд України неодноразово звертав увагу, зокрема, у постановах від 21 серпня 2019р. у справі №295/13613/16-а, від 17 квітня 2018р. у справі №819/1430/17, від 12 листопада 2018р. у справі №806/3099/17 та від 21 листопада 2019р. у справі №802/1933/18- а, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. 
Згідно доданих матеріалів до відзиву третьої особи ДНВП “Геоінформ України”, а саме, відомостей, що містяться в «Автоматизованій системі виконавчого провадження», виконавче провадження №52496084 закрито. 
Твердження позивача (апелянта), що в діях відповідача вбачається факт умисної бездіяльності щодо виконання судового рішення у справі №826/6102/16, що вказує на можливу бездіяльність щодо виконання рішення суду у цій справі, є безпідставним, оскільки відповідно до положень ст.44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки, а отже, мають право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках та користуватися іншими, визначеними законом, процесуальними правами. 
Таким чином, відповідач як центральний орган виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 р. №1174, як повноцінний учасник судового процесу може користувався усіма наділеними правами. Тлумачити його дії як умисну бездіяльність є передчасним та не відповідає правовій суті статусу сторони по справі. 
Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення таким чином, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. 
А отже, негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними, та при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо. 
У зв`язку з не доведенням позивачем (апелянтом) підстав для застосування положень ч.1 ст.382 КАСУ, судом першої інстанції було правомірно відмовлено у задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Державної служби геології та надр України подати до Львівського окружного адміністративного суду протягом чотирнадцяти днів з дати прийняття рішення у даній справі звіт про виконання рішення. 
Тому апеляційна скарга позивача в частині доводів про встановлення судового контролю за виконання рішення суду не підлягає задоволенню. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд                                            

                                                         постановив: 

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" – залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року в адміністративній справі №380/6406/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними і скасування наказу та повідомлення, зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови складено 09.03.2021 року