УХВАЛА

31 березня 2021 року 
Київ

справа №520/12253/19

адміністративне провадження №К/9901/11217/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської  О.Р. (далі - Суд), 

перевіривши касаційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року в справі  №520/12253/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Слобожанської митниці Держмитслужби, за участю третьої особи - заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби Сердюка Юрія Олександровича, - про  визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Слобожанської митниці Держмитслужби, за участю третьої особи - заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби Сердюка Юрія Олександровича, у якому просив: 
- визнати протиправним і скасувати наказ ДФС України «Про припинення державної служби» №1642-о від 11 жовтня 2019 року;
- визнати протиправним і скасувати наказ Харківської митниці ДФС «Про оголошення наказу ДФС України» № 299-о від 16 жовтня 2019 року;
- зобов`язати ДФС поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС;
- зобов`язати ДФС виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 17 жовтня 2019 року по дату прийняття судом рішення про поновлення на посаді.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від            27 січня 2021 року, позов задоволено:
- визнано протиправним і скасовано наказ ДФС України "Про припинення державної служби" № 1642-о від 11 жовтня 2019 року;
- визнано протиправним і скасовано наказ Харківської митниці ДФС "Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України" №299-о від 16 жовтня 2019 року; 
- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС.
- стягнуто з Харківської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 82485,51 грн з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів;
- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 20621,38 грн, з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.
29 березня 2021 року до Суду надіслано касаційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від                  14 лютого 2020 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від            27 січня 2021 року в справі  №520/12253/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення»  Конституції України  передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті  131-1  та статті  1312  Конституції України  здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
За змістом частин першої, третьої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Частинами шостою, восьмою цієї ж норми визначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Із доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційну скаргу в справі №520/12253/19 від імені Слобожанської митниці Держмитслужби підписано представником Л. Богодущенко, яка на підтвердження повноважень долучила виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Виходячи з положень частини третьої статті 55 КАС України самопредставництво Слобожанської митниці Держмитслужби у справі може здійснюватися визначеним у цій нормі процесуального законодавства колом осіб. 
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). 
Суд звертає увагу заявника, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Л. Богодущенко  має повноваження: «вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень; без права: відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладання мирової угоди) - представник». 
Оскільки Л. Богодущенко діє як представник, а інших доказів на підтвердження здійснення самопредставництва Слобожанської митниці Держмитслужби у цій справі нею не надано, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
За такого правового регулювання та обставин справи касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.
Керуючись статтями 55, 59, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року в справі  №520/12253/20 повернути особі, що її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                           О.Р. Радишевська