УХВАЛА

22 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 440/3505/19
адміністративне провадження № К/9901/559/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №440/3505/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення,
установив:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування повністю: податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Полтавській області від 15.05.2019 №0005961305, від 15.05.2019 №0005971305, від 15.05.2019 №0006011305, від 15.05.2019 №0006021305; вимоги Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 №Ф-0005981305; рішення Головного управління ДФС у Полтавській області №000598130 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2019.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року, позовні вимоги було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 травня 2019 року №0006011305.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 травня 2019 року №0006021305.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 травня 2019 року №0005971305 в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми  грошового зобов`язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" за податковими зобов`язаннями в сумі 31646 грн. 67 коп. (тридцять одна тисяча шістсот сорок шість гривень шістдесят сім копійок) та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 7911 грн. 67 коп. (сім тисяч дев`ятсот одинадцять гривень шістдесят сім копійок).
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 травня 2019 року №0005961305 в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми  грошового зобов`язання за платежем "військовий збір, що сплачується  фізичними особами за результатами річного декларування" за податковими зобов`язаннями в сумі 2637 грн. 22 коп.  (дві тисячі шістсот тридцять сім гривень двадцять дві копійки) та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 659 грн. 30 коп. (шістсот п`ятдесят дев`ять гривень тридцять копійок).
Визнано протиправною  та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки)  Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 травня 2019 року №Ф-0005981305 в частині нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 недоїмки в сумі 35513 грн. 41 коп. (тридцять п`ять тисяч п`ятсот тринадцять гривень сорок одна копійка).
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Полтавській області №0005991305 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску  від 15 травня 2019 року в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 10654  грн. 02 коп. (десять тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні дві копійки). В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган подав до Верховного Суду касаційну скаргу. 
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає   стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до частини першої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України      учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України      передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього      Кодексу      позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 6 частини 6   статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України  для цілей цього  Кодексу   справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.
На час звернення позивача з адміністративним позовом, а саме у 2019 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1921 гривні. 

Предметом позову у цій справі є вимоги про скасування - податкове повідомлення-рішення №0005961305, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у загальному розмірі 3359,81 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями в сумі  2687,85 грн. та  за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 671,96 грн. 

- податкове повідомлення-рішення №0005971305, яким ФОП ОСОБА_1   збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на доходу фізичних осіб, щодо сплати фіз. особами за результатами річного декларування" у загальному розмірі 40317,76 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями в сумі  32254,21 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі  8063,55 грн. 

- податкове повідомлення-рішення №0006011305, яким ФОП ОСОБА_1   збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у загальному розмірі 22337,50 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями в сумі  17870,00 грн. та  за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)  в сумі  4467,50 грн. 

- податкове повідомлення-рішення №0006021305, яким до ФОП ОСОБА_1   застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 6623,36 грн. за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" 

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0005981305  ФОП ОСОБА_1   в розмірі  36255,96 грн.

- рішення №0005991305 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до ФОП ОСОБА_1   застосовано  штрафні санкції у розмірі 10876,78  грн. 

Розмір позовних вимог, як разом так і окремо не перевищують ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (1921*100=192100грн.), є справою незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France") від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; "Гомес де ла Торре проти Іспанії" ("Brualla Gomes de la Torre v. Spain") від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).
На підставі викладеного вбачається, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої   статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями      328,      333 КАС України,
ухвалив:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №440/3505/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення.
2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                   О.О. Шишов 
Судді                                                                                                  І.В. Дашутін
                                                                                                  М.М. Яковенко