ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/6111/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького  окружного адміністративного суду від  09.09.2020 , ухвалену суддею Сіпака А.В.,  по справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України третя особа  Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

                                  в с т а н о в и В:

У вересні 2020 року  до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа  Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій позивач просив суд визнати  бездіяльність відповідача щодо відмови повернення позивачу виконавчого листа по справі №335/1896/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь позивача  середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.08.2012 по 05.08.2016 в сумі 1144998,56 грн. та виконавчого листа  про стягнення  стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь позивача моральної шкоди в сумі 10    000,00 грн. – протиправною; зобов`язати відповідача повернути позивачу виконавчі листи  по справі №335/1896/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь позивача  середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.08.2012 по 05.08.2016 в сумі 1144998,56 грн. та про стягнення  стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь позивача моральної шкоди в сумі 10    000,00 грн.

Ухвалою Запорізького  окружного адміністративного суду від  09.09.2020 у відкритті провадження відмовлено.
Ухвала суду обгрунтовано тим, що позовні вимоги позивача стосується виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в цивільній справі, а  отже, не можуть бути заявлені як окремі позовні вимоги в межах нової адміністративної справи.
   Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив  її в апеляційному порядку.
   В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити на новий розгляд до суду першої інстнції .
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що позовні вимоги позивача у справі №280/6111/20 стосуються не виконання постанови Орджонікідзевського районного суду                      м. Запоріжжя, а відмови Національного Банку України, повернути Позивачу виконавчі листи, які були видані їй Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, і є документами Позивача.
Частиною 1   ст. 19 КАС України   визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі   Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені   Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства. Такими умовами, зокрема, є: суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, такою умовою може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в порядку якого розглядається визначена категорія справ.
Статтею 129-1 Конституції України   визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частина перша   статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»   (далі - Закон № 1404-VIII) передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч.1   ст.370 КАС України   судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ч.1   ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
З матеріалів справи встановлено 9 червня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя видав ОСОБА_1  виконавчий лист по справі №335/1896/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь ОСОБА_1 середнього заробтку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по 05 серпня 2016 року в сумі 1144    998,56 грн. та виконавчий лист по справі №335/1896/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 10    000,00 грн.
26.06 2017 року старший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. керуючись п.4 ч.1 ст.39 Закону України “Про виконавче провадження” винесла постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №335/1896/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь ОСОБА_1 середнього заробтку  за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по 05 серпня 2016 року в сумі 1144    998,56 грн.  та направив виконавчий лист до ПАТ “Банк Форум”.
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя ухвалою від 09 грудня 2019 року у справі №335/1896/15-ц, яка була залишена без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 29 квітня 2020 року, замінив сторону відповідача .
ПАТ "Банк Форум" припинено з 04.07.2019, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №10671110237000829, а документи ПАТ “Банк Форум” передано до Національного банку України  на зберігання.
12 травня 2020 року позивач звернулася з заявою до Національного банку України, в якій просила повернути позивачу виконавчий лист по справі №335/1896/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь ОСОБА_1 середнього заробтку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по 05 серпня 2016 року в сумі 1144    998,56 грн.
Національний  банк України листом від 01.06.2020 №20-0006/26030 повідомив позивача про те, що 26.06.2017 державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Терещук Т.І. керуючись пунктом 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про закриття виконавчого провадження з примусового виконання запитуваного виконавчого документу та направлено виконавчий документ до ПАТ "БАНК ФОРУМ". Згідно частини четвертої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. З огляду на зазначене, у Національного банку України відсутні правові підстави для повернення виконавчого документу, разом з тим, він може бути повернутий Національним банком України за запитом відповідної державної виконавчої служби.
14 липня 2020 року позивач звернулася з листом до Національного банку України, в якому просила повідомити, чи передавала уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ “БАНК ФОРУМ” до Національного банку України на зберігання виконавчий лист по справі №335/1896/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь ОСОБА_1 середнього заробтку  за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по 05 серпня 2016 року в сумі 1144    998,56 грн. та виконавчий лист по справі №335/1896/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 10    000,00 грн.
Національний  банк України листом  від 28.07.2020 №20-0006/37710 повідомив позивача про те, що у Національного банку відсутні правові підстави для повернення виконавчого листа, разом з тим, він може бути повернутий Національним банком за запитом відповідної державної виконавчої служби. При цьому, незалежно від кількості звернень позиція Національного банку залишається незмінною. Звернув увагу на те, що відповідно до статті 8 Закону України "Про звернення громадян" не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. Крім того, згідно зі статтею 8 Закону України "Про звернення громадян", може бути прийнято рішення про припинення розгляду такого звернення. Також, позивачу з посиланням на приписи статті 16 Цивільного Кодексу України наголошено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1   ст. 447 ЦПК України   сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього   Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частина 1   ст. 448 ЦПК України   встановлює, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми процесуального права.
Передбачені ст.320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст.   243,   316,   322 Кодексу адміністративного судочинства України   суд,

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Запорізького  окружного адміністративного суду від  09.09.2020 р. – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5   ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров