Справа № 944/3728/20                                Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б. 
Провадження № 33/811/1686/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника-адвоката Тимощука О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Тимощука О.І. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2020 року,
                                                        ОСОБА_1 , 
                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
                                                       який проживає за адресою: 
                                                        АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 17 серпня 2020 року о 00 год 05 хв на 24 км автодороги Львів-Краківець керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2106", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.
На постанову судді захисник Тимощук О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що працівники поліції в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не роз`яснили ОСОБА_1 причини зупинки; в матеріалах справи відсутнє направлення для проходження огляду; в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі не підтверджено, що такий складався в присутності ОСОБА_1 , та йому було роз`яснено права. Відсутність направлення на огляд свідчить про те, що ОСОБА_1 не скеровувався працівниками поліції до медичного закладу. Пояснення свідків викладенні на надрукованому бланку, з якого не можна зрозуміти де саме і від чого відмовився ОСОБА_1 . Вважає, що свідчення свідків, без їх допиту в судовому засіданні, не можуть братись до уваги.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , його захисник Тимощук О.І. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що працює охоронцем у військовому лісгоспі. В цей день він перебував на робочому місці. До нього зателефонувала дружина, та попросила купити в аптеці ліки. Коли він повернувся назад на роботу, та припаркував свій автомобіль, до нього підійшли працівники поліції та сказали, що він повертаючи, не увімкнув покажчик повороту. В ході спілкування у працівників поліції виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейський запропонував пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер». Він відмовився, оскільки не довіряє даному приладу. Проїхати до медичного закладу не мав можливості, оскільки не має права залишати робоче місце. Крім того, працівники поліції не роз`яснили йому до якого саме медичного закладу йому необхідно проїхати для огляду, а він вважав, що необхідно їхати до м. Львова.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Тимощука О.І., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 17 серпня 2020 року серії ОБ №197180 (а.с.1);
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 17.08.2020 про те, що 17.08.2020 о 00 год 40 хв, на автодорозі М-10 Львів-Краківець 24 км, були запрошенні працівниками поліції, щоб засвідчити, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки / в медичному закладі. В їх присутності, відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3-4);
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 №455979 від 17.08.2020 відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у розмірі 425 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 6);
відеозаписом з нагрудних камер поліцейських від 17.08.2020 відповідно до якого на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився (а.с. 2).
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Твердження ОСОБА_1 , що причиною його відмови від огляду за допомогою приладу «Драгер» є те, що він не довіряє такому приладу, а проїхати до медичного закладу він на міг, оскільки не має права залишати робоче місце, апеляційний суд до уваги не бере. 
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 причини зупинки, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції надаючи пояснення, зазначив, що працівники поліції пояснили йому, що він не увімкнув покажчик повороту. 
Покликання апелянта на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначений документ не складався у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом,
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності від повідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                               п о с т а н о в и в :
                                                  
Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Тимощука О.І. - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах