ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 січня 2021 року           справа №360/1275/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року (повне судове рішення складено 09 жовтня 2020 року у м. Сєвєродонецьку) та на додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року (повне судове рішення складено 16 жовтня 2020 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/1275/20 (суддя в І інстанції Ірметова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про накладення дисциплінарного стягнення,

                                                    УСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі – ГУНП в Луганській області) про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу про накладення дисциплінарного стягнення.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що 26 лютого 2020 року наказом начальника ГУНП в Луганській області № 653 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та попереджено про неповну службову відповідність. Позивач не погоджується з даним наказом з огляду на те, що спірний наказ в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність прийнятий керівництвом без наявних для того достатніх підстав вини, а необхідні допустимі докази, які були б зібрані у встановленому законом порядку і які б підтверджували факт порушення службової дисципліни - відсутні. При обранні заходу дисциплінарного стягнення належним чином не враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, дані про особу позивача, ступінь вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку під час проходження служби в поліції та ставлення до служби. Зазначеним відповідачем було порушено приписи ст. 13 та ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, і, як результат, були прийняті необґрунтовані та незаконні рішення про накладення дисциплінарного стягнення. У відповідача не було жодних підстав для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Позивач вважав, що обставини, що стали підставою для застосування відповідачем дисциплінарного стягнення, викладені у висновку службового розслідування від 24.02.2020 однобоко та здебільшого не враховують цілий ряд обставин, які фактично виключають його винуватість в допущених недоліків в роботі, та не відповідають дійсним обставинам.
Крім того, позивач зазначив, що Комісією зі службового розслідування не було взято до уваги, що виявлені в роботі СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області недоліки не мали фактично жодних негативних наслідків, і були майже всі усунені до завершення службового розслідування, що підтверджується листом Кремінського відділу поліції від 20.02.2020 № 2655/111/37-2020. Ніякої шкоди ані суспільству, ані державі, ані будь-якій іншій особі завдано не було.
Керівництво Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, позивач, як начальник СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, а також інші працівники поліції, кого якимсь чином стосувались висновки проведеної ГУНП в Луганській області перевірки 30.01.2020, взяли до уваги висновки, вжили необхідні заходи для усунення недоліків та недопущення зазначених недоліків в подальшому.
Зазначене у відповідності до положень ч.4 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України є обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського. Однак, комісія зі службового розслідування не взяла уваги зазначені обставини, не проаналізувала особисту справу позивача, в якій наявна вся інформація щодо проходження служби, ставлення позивача до служби, його характеристики, не витребувала у керівництва Кремінського ВП ГУНП в Луганській області характеристику, не з`ясувала причин виникнення виявлених недоліків та ставлення до виявлених недоліків.
Відповідно до п.6.2.2 Інструкції виконавець (голова, члени комісії), який (які) проводив(ли) службове розслідування, є відповідальним(и) за повноту, усебічність і об`єктивність висновку службового розслідування.
В порушення цих вимог, в матеріалах службового розслідування відсутні документи, які характеризують особу позивача, не надано оцінки тривалої службової діяльності, відсутності дисциплінарних стягнень і наявності заохочень за період служби тощо.
На підставі викладеного позивач просив визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу ГУНП в Луганській області № 653 від 26.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді повідомлення про неповну службову відповідність.
Також, як вбачається зі змісту оскарженого рішення 13.05.2020 за вх. № 18721/2020 від представника позивача надійшла заява про зміну підстав позову (т.1 а.с.238), в обґрунтування якої зазначено наступне.
Висновком службового розслідування від 24.02.2020, затвердженим начальником ГУНП в Луганській області 26.02.2020 позивачу ставиться за вину наявність виявлених під час перевірки 30.01.2020 працівниками ГУНП в Луганській області організації службової діяльності Кремінського ВП ГУНП в Луганській області. Однак для того, щоб проведена перевірка службової діяльності стала належним та допустимим доказом наявності порушень з боку особи, відносно якої в подальшому за наслідками перевірки проводиться службове розслідування, така перевірка має бути проведена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом чи підзаконним нормативно-правовим актом.
Порядок проведення перевірок службової діяльності територіальних органів поліції врегульовано Інструкцією з організації та проведення перевірок службової діяльності органів (підрозділів) Національної поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 67 від 30.01.2017 (далі - Інструкція № 67).
При проведенні ж 30.01.2020 працівниками ГУНП в Луганській області перевірки організації службової діяльності Кремінського ВП ГУНП в Луганській області не було дотримано встановлений зазначеною інструкцією порядок призначення, проведення та оформлення результатів такої перевірки. А тому ані висновки такої перевірки, ані рапорт начальника УКЗ ГУНП в Луганській області від 30.01.2020, на підставі якого було ініційовано службове розслідування щодо позивача, не можуть бути покладені в основу висновку службового розслідування про наявність порушень з боку позивача та притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Наказ Національної поліції України № 305 від 11.04.2016 зобов`язує керівників ГУНП організувати діяльність постійно діючих мобільних груп, регламентує напрямки їх роботи та матеріально-технічне забезпечення.
В свою чергу, ГУНП в Луганській області видало наказ № 52305 від 07.09.2016 «Про організацію діяльності постійно діючих мобільних груп з контролю за станом дотримання поліцейськими службової дисципліни та законності, запобігання надзвичайних подій за їх участю». Зазначений наказ по своїй суті повністю повторює наказ Національної поліції України від 11.04.2016 № 305 «Про організацію діяльності постійно діючих мобільних груп з контролю за станом дотримання поліцейськими службової дисципліни та законності, запобігання надзвичайних подій за їх участю», але ним не було створено конкретні мобільні групи.
Отже, на думку позивача, перевірка здійснювалась без відповідного письмового наказу, належним чином не уповноваженими особами та з порушеннями положень Інструкції № 67, щодо порядку проведення перевірки та оформлення її наслідків. Таким чином, в даному випадку при складанні документів за наслідками перевірки службової діяльності Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, під час якої була здійснена перевірка діяльності СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, порядок призначення, проведення та оформлення результатів якої, визначений Інструкцією № 67, не було дотримано, тому такі документи не можуть бути покладені в основу висновку службового розслідування про наявність порушень з боку позивача, як начальника СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року позов задоволено.
Скасовано пункт 1 наказу ГУНП в Луганській області № 653 від 26.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді повідомлення про неповну службову відповідність.
Додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення – задоволено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Луганській області витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7616,70 грн. 
Не погодившись з такими судовими рішеннями, відповідач подав апеляційні скарги, в яких просив їх скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В апеляційній скарзі на рішення ГУНП в Луганській області зазначено, що суд першої інстанції взагалі не дослідив надані відповідачем докази, надав неналежну оцінку фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спірних правовідносин.
Апеляційна скарга на додаткове рішення мотивована тим, що заява до суду про ухвалення додаткового рішення подана до суду з порушенням строків, визначених в абз.2 ч.7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), тому така заява взагалі не підлягала розгляду. Крім того, апелянт зазначив, що будь-які докази на обгрунтування судових витрат, а саме договору на правничу допомогу, актів виконаних робіт, копій документів на оплату, відповідачу не надавалось.
Відповідно до ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційних скаргах, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
Відповідно до матеріалів особової справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 1998 року до 06.11.2015, з 07.11.2015 в органах Національної поліції (т.1 а.с.147-152).
Наказом ГУНП в Луганській області від 05.02.2020 № 379 на підставі рапорту начальника УКЗ ГУНП в Луганській області полковника поліції Чабана В.О. за фактом виявлення недоліків у службовій діяльності Кремінського ВП ГУНП у Луганській області призначено службове розслідування у формі письмового провадження щодо можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Кремінського ВП ГУНП в Луганській області (т.1 а.с.11).
Рапортом від 30.01.2020 начальник УКЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 повідомив начальника ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , що 30.01.2020 працівниками ГУНП в Луганській області здійснено перевірку організації службової діяльності Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, в ході якої виявлено низку порушень та просив вказівки по суті рапорту (т.1 а.с.92).
Наказом ГУНП в Луганській області від 05.02.2020 № 379 призначено службове розслідування у формі письмового провадження щодо можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Кремінського ВП ГУНП в Луганській області (т.1 а.с.93).
За результатами службового розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Кремінського ВП ГУНП в Луганській області складено висновок від 24.02.2020, затверджений начальником ГУНП в Луганській області полковником поліції С. Колесником 26.02.2020, яким виявлено наступні недоліки:
1. На час перевірки, у порушення заходів пожежної безпеки, в холі адміністративної будівлі Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, біля столу постового, знаходився електричний обігрівач, під`єднаний до електромережі шляхом скручення дротів (відповідальний за пожежну безпеку начальник СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 ).
2. На подвір`ї відділу поліції знаходиться огороджена сіткою та решітками територія (колишній вольєр для собак), на якій зберігаються речові докази, переважна частина яких лом чорних металів. Будь-яка службова документація на використання вказаної території для збереження речових доказів на час перевірки не надана. Крім цього, незважаючи на те, що відповідальною особою за зберігання речових доказів у Кремінському ВП ГУНП у Луганській області призначено молодшого інспектора СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області сержанта поліції Кучеренка П.М., останній не зміг надати доступ до вказаної території мотивуючи тим, що ключі знаходяться у його керівника ОСОБА_1 , який на теперішній час є відповідальною особою за зберігання речових доказів, або особою, яка виконує її обов`язки, в разі її відсутності.
3. Вибірковою перевіркою посадових інструкцій працівників відділу поліції встановлено, що у посадових інструкціях начальника СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 відсутня дата затвердження.
4. Під час перевірки у актовій залі поліції виявлено зламаний стілець.
5. Перевіркою організації роботи підрозділу з питань зміцнення дисципліни та законності, зокрема ведення накопичувачів із зазначених питань встановлено, що наглядова справа «Транспортна дисципліна» не систематизована, містить застарілі матеріали (відомості ознайомлення з ЗУ «Про дорожній рух» та з наказом МВС № 757-2017 за 2018 рік), список особистого транспорту не оновлено, згідно наявного графіку мобільною групою відділу поліції протягом січня поточного року зроблено 4 рейди, матеріали за результатами роботи відсутні, в матеріалах деяких водіїв, які керують службовим транспортом, відсутні оновлені медичні довідки, наприклад: ОСОБА_4 довідка дійсна до 2019 року, ОСОБА_5 - до 2019 року, ОСОБА_6 - до 2019 року). Також встановлено відсутність рапорту особового складу Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, які керують особистим транспортом.
6. Перевіркою організації службової діяльності СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області встановлено:
- в підрозділі своєчасно не проведені профілактичні виміри опору ізоляції струмоведучих частин і заземлюючих пристроїв. Згідно вимог Наказу МВС України № 1417 від 30.12.2014 замір опору ізоляції проводиться 1 раз на 2 роки, термін останньої перевірки сплив 18.12.2019, звернень до УЛМТЗ ГУНП з цього приводу не було (відповідальна особа, згідно затвердженої посадової інструкції - начальник СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 );
- порушені строки проведення повторного інструктажу на робочому місці (відповідно до вимог п. 6.5 наказу Міністерства соціальної політики України від 30.01.2017 № 140 «Про внесення змін до наказу Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15», повторний інструктаж проводиться на робочому місці 1 раз на 6 місяців;
- згідно Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, останній повторний інструктаж було проведено 03.07.2019 (відповідальна особа, згідно затвердженої посадової інструкції начальник СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 );
- у приміщенні котельної стійкий запах газу, на підлозі вода, що може свідчити про технічну несправність обладнання (відповідальна особа за безпечну експлуатацію та технічний стан обладнання та механізмів згідно затвердженої посадової інструкції - начальник СЛМТЗ Кремінського ВП Г в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 ).
7. Перевіркою організації експлуатації службового автотранспорту встановлено:
- в порушення вимог наказу МВС України від 15.08.2016 № 80 Інструкції бухгалтерського обліку від 20.05.2008 № 281, відповідальним за видачу паливно-мастильних матеріалів начальником СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майором поліції ОСОБА_1 не ведуться у повному обсязі відомості на видачу паливно-мастильних матеріалів;
- відсутній журнал щомісячних інструктажів водіїв, закріплених за службовим автотранспортом (журнал, передбачений наказом ГУНП в Луганській області від 30.11.2017 № 4596);
- акти закріплення водіїв за ТЗ не затверджені керівництвом ВП (акти, передбачені наказом МВС України від 07.09.2017 № 757 «Про затвердження Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України»);
- медичні довідки на керування транспортним засобом не в повному обсязі (медична довідка передбачена наказом Міністерства охорони здоров`я України, МВС України від 31.01.2013 № 65/80 «Про затвердження Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів»);
- перевіркою дорожніх листів на січень 2020 року та бортових журналів службових автомобілів СРПП Кремінського ВП ГУНП в Луганській області Фольксваген Бора, д.н. 1767 та Рено Дастер, д.н. НОМЕР_1 встановлено, що бортові журнали на вказані автомобілі ведуться не в повному обсязі. Так, у бортовому журналі на автомобіль Фольксваген Бора, д.н. НОМЕР_2 відсутні відомості про виїзди даного транспортного засобу 02.01.2020 та 23.01.2020, автомобіль Рено Дастер, д.н. НОМЕР_3 , 02, 03, 05 та 10.01.2020 (дорожній лист та бортовий журнал передбачені наказом МВС України від. 07.09.2017 № 757 «Про затвердження Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України».
Зазначеним висновком встановлено, що відповідальною особою за організацію службової діяльності Кремінського ВП ГУНП в Луганській області у напрямках, з яких були виявлені недоліки та порушення, відповідно до посадової інструкції начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення є майор поліції ОСОБА_1 (т.1 а.с.123-129).
Наказом ГУНП в Луганській області від 26.02.2020 № 653 про покарання окремих працівників Кремінського ВП ГУНП в Луганській області за особисту недисциплінованість, неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, п.1, п.2 ч.1 ст. 18  Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), що виразилось у безвідповідальному ставленні до виконання посадової інструкції та призвело до суттєвих недоліків та прорахунків в організації службової діяльності сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Кремінського ВП ГУНП в Луганській області та порушень, виявлених 30.01.2020 перевіркою зазначеного відділу поліції, начальника СДМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність (пункт 1 зазначеного наказу) (т.1 а.с.130).
Листом ГУНП в Луганській області від 07.02.2020 № 742/111/19/05-2020 ОСОБА_1 повідомлявся про необхідність прибуття до службового приміщення управління кадрового забезпечення ГУНП в Луганській області 11.02.2020 для надання пояснень в рамках службового розслідування (т.1 а.с.111).
Актом від 17.02.2020 зафіксовано відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом ГУНП в Луганській області № 379 від 05.02.2020 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» (т.1 а.с.112).
Листом від 20.02.2020 № 2655/111/37-2020 на ім`я начальника УКЗ ГУНП в Луганській області В.Чабана повідомлено, що в Кремінському ВП ГУНП в Луганській області розглянуто довідку щодо виявлених під час перевірки службової діяльності недоліків та організовано усунення цих недоліків (т.1 а.с.121-122).
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, апеляційний суд виходить з такого.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.
Згідно із частиною 1 статті 60 Закону № 580-VIII, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону № 580-VIII відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 зазначеного законут поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Частиною 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» № 2337 від 15.03.2018 затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильнимзастосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено поняття дисциплінарного проступку, а саме дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).
Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Частинами 1,2 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій (ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту).
Частиною 3 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.
Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.
Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Відповідно до частини 2 статті 19 Дисциплінарного статуту висновок за результатами службового розслідування підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Так, частиною 4 статті 19 Дисциплінарного статуту встановлені обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, а частиною 6 цієї статті встановлені обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського.
Відповідно до ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
При цьому, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту).
Частиною 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.
Порядок утворення в органах (підрозділах) поліції дисциплінарних комісій та їх повноваження визначає Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, яке затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року (далі - Положення № 893). Відповідно до пункту 2 розділу І зазначеного Положення № 893 дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.
Відповідно до п. 3 розділу 1 Положення № 893 дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії.
Дисциплінарна комісія створюється із числа поліцейських та інших працівників органу (підрозділу) поліції, де призначено службове розслідування, або працівників інших органів (підрозділів) поліції за наявності згоди їх керівників, які мають відповідні знання та досвід служби (роботи) в поліції та відповідну фахову підготовку щодо предмета проведення службового розслідування (п. 4 розділу 1 Положення № 893).
Залучення поліцейських та працівників інших органів (підрозділів) поліції до складу дисциплінарної комісії здійснюється на підставі письмового запиту уповноваженого керівника, який прийняв рішення про проведення службового розслідування, та за наявності письмової згоди керівника органу (підрозділу) поліції, в якому вони проходять службу (працюють) (п. 5 розділу 1 Положення № 893).
Таким чином, до складу дисциплінарної комісії входять поліцейських та інших працівників органу (підрозділу) поліції, де призначено службове розслідування, або працівників інших органів (підрозділів) поліції за наявності згоди їх керівників, які мають відповідні знання та досвід служби (роботи) в поліції та відповідну фахову підготовку щодо предмета проведення службового розслідування.
Тобто, нормами Дисциплінарного статуту та Положенням № 893, визначений чіткий порядок створення дисциплінарної комісії, яка здійснює службове розслідування.
Відповідно до п. 11 розділу 1 Положення № 893 унесення змін до персонального складу дисциплінарної комісії здійснюється шляхом видання відповідного письмового наказу уповноваженого керівника на підставі вмотивованого рапорту голови дисциплінарної комісії, що свідчить про наявність правових підстав для внесення змін до персонального складу дисциплінарної комісії. У разі відсутності з поважних причин голови дисциплінарної комісії зазначений(а) рапорт (заява) подається заступником голови дисциплінарної комісії або членом дисциплінарної комісії, визначеним з дотриманням частини шостої статті 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Пунктом 13 розділу 1 Положення № 893 визначено, що дисциплінарна комісія створюється на строк проведення службового розслідування.
Пунктами 14 та 15 розділу 1 Положення № 893 визначено, що дисциплінарна комісія розпочинає свою діяльність із моменту видання уповноваженим керівником письмового наказу про призначення службового розслідування, в якому зазначається інформація про створення дисциплінарної комісії, призначення її голови та затвердження персонального складу. Повноваження дисциплінарної комісії припиняються в день затвердження уповноваженим керівником висновку службового розслідування.
Розділом 2 Положення № 893 визначені особливості формування складу дисциплінарних комісій із проведення службових розслідувань за відомостями щодо вчинення поліцейськими певних видів дисциплінарних проступків.
Так, відповідно до п. 1 розділу 2 Положення № 893 персональний склад дисциплінарних комісій із проведення службових розслідувань за відомостями про порушення поліцейським посадових (функціональних) обов`язків, наказів безпосереднього керівника, втрату службового посвідчення та (або) спеціального жетона (знака) формується із числа поліцейських та працівників органу (підрозділу) поліції, в якому проходить службу зазначений поліцейський.
Пунктом 6 розділу 2 Положення № 893 встановлено, що до проведення службових розслідувань з метою поглибленого вивчення причин і умов, що передували порушенню службової дисципліни, також можуть залучатися працівники інших підрозділів Національної поліції України, зокрема в разі службових розслідувань:
1) за фактами надходження до органів та підрозділів поліції повідомлень про порушення поліцейськими під час виконання службових обов`язків прав і свобод людини і громадянина - підрозділу забезпечення прав людини Національної поліції України;
2) за відомостями про порушення порядку та підстав застосування поліцейських заходів примусу, внаслідок чого особі було заподіяно тілесні ушкодження або ці дії призвели до її смерті, а також скоєння діяння, що містить ознаки дисциплінарного проступку та призвело до загибелі або поранення (травмування) поліцейських під час виконання службових обов`язків, - служби професійної підготовки підрозділів кадрового забезпечення Національної поліції України;
3) за відомостями про скоєння поліцейським діяння, що містить ознаки дисциплінарного проступку та призвело до самогубства або спроби самогубства поліцейського, - служби психологічного забезпечення підрозділів кадрового забезпечення Національної поліції України;
4) за фактами втрати поліцейським зброї та спеціальних засобів або викрадення їх у поліцейського чи з органу (підрозділу) поліції - підрозділів організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування, а також управління майном Національної поліції України;
5) за фактами розголошення службової інформації, крім інформації, яка не пов`язана з охороною державної таємниці, та спеціальної інформації, втрати (викрадення), пошкодження виданих поліцейському печаток, штампів і бланків - підрозділів документального забезпечення Національної поліції України;
6) за фактами розголошення таємної або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом, порушення режиму секретності - підрозділів режиму та технічного захисту інформації Національної поліції України;
7) за фактами порушень фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлених під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів, - підрозділів внутрішнього аудиту Національної поліції України;
8) за фактом порушення поліцейським порядку доступу до державних інформаційних ресурсів, порушення порядку доступу до баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також порушення встановленого порядку роботи з електронно-обчислювальними машинами, комп`ютерною мережею Національної поліції України - підрозділів кіберполіції Національної поліції України та підрозділів інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України;
9) у разі виявлення факту невнесення слідчими органу (підрозділу) поліції відомостей за заявами та повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або їх приховування - підрозділів організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України;
10) якщо порушення сталося під час планування, підготовки та проведення спеціальних поліцейських операцій, - підрозділів «Корпусу оперативно-раптової дії» Національної поліції України;
11) за фактами порушення вимог нормативно-правових актів з питань організації та забезпечення безпеки спеціальних видів зв`язку - підрозділів спеціального зв`язку Національної поліції України.
Слід, зазначити, що підстави, за яких до проведення службових розслідувань можуть залучатися працівники інших підрозділів Національної поліції України, є вичерпними.
Пунктом 1 розділу 3 Положення № 893 визначені права дисциплінарної комісії під час проведення щодо поліцейського службового розслідування.
Також зазначеним пунктом визначено, що додаткове залучення працівників поліції до проведення службового розслідування здійснюється шляхом унесення змін до наказу про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії.
Судами встановлено, що на підставі наказу Національної поліції України від 11.04.2016 № 305 «Про організацію діяльності постійно діючих мобільних груп з контролю за станом дотримання поліцейськими службової дисципліни та законності, запобігання надзвичайних подій за їх участю» ГУНП в Луганській області 07.09.2016 видано наказ № 2305 про утворення таких мобільних груп зі складу службовців ГУНП в Луганській області (т.1 а.с. 229-230).
Як зазначив відповідач, за усним наказом керівництва ГУНП в Луганській області перевірку окремих напрямків службової діяльності Кремінського ВП ГУНП в Луганській області також здійснювали заступник начальника центру - начальник авто транспортного відділення Центру забезпечення ГУНП в Луганській області полковник поліції ОСОБА_7 та заступник начальника управління - начальник відділу речового забезпечення Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Луганській області підполковник поліції ОСОБА_8 . 
До наказу від 05.02.2020 № 379, яким визначений склад дисциплінарної комісії ГУНП в Луганській області, не вносились зміни щодо складу комісії, а саме залучення заступника начальника центру - начальника авто транспортного відділення Центру забезпечення ГУНП в Луганській області полковник поліції ОСОБА_7 та заступника начальника управління - начальника відділу речового забезпечення Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Луганській області підполковник поліції ОСОБА_8 . 
А тому суд дійшов висновку, що особи були допушення до дисциплінарного розслідування, з порушенням вимог п. 6 розділу 2 та п. 1 розділу 3 Положення № 893, тобто не у спосіб визначений Законом.
Так, мобільної групою ВІОС УКЗ ГУНП здійснено перевірку організації службової діяльності Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, за результатами якої складено рапорт від 30.01.2020, який став підставою для службового розслідування за фактом виявлення недоліків у службовій діяльності Кремінського ВП ГУНП в Луганській області.
Щодо порушень, виявлених під час перевірки, які ставляться до вини позивачу.
Під час перевірки начальник СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області позивач присутній не був, через те, що перебував на лікарняному.
У порушення правил пожежної безпеки, позивачу як відповідальному за пожежну безпеку ставиться до вини наявність електричного обігрівача в холі адміністративної будівлі Кремінського ВП ГУНП в Луганській області. Проте, в матеріалах справи наявні копії довідок про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України № 4 від 29.01.2020 та № 5 від 31.01.2020, відповідно до яких ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 30.01.2020 та з 31.01.2020 по 05.02.2020 перебував на амбулаторному лікуванні (т.1 а.с. 28, 29, т.2 а.с.56, 57, 58, 59, 60). Тобто, перебуваючи на лікарняному, позивач не міг проконтролювати на місці дотримання працівниками СЛМТЗ Кремінського ВП ГУНП в Луганській області правил та заходів пожежної безпеки.
Також до вини позивачу поставлено те, що під час перевірки не було надано будь-якої документації на використання території колишнього вольєру для збереження речових доказів, та той факт, що ключі від зазначеного місця перебували у позивача. З цього приводу суд зазначає, що інструкцією начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Кремінського ВП ГУНП в Луганської області майора поліції ОСОБА_1 , затвердженою начальником Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, не передбачено обов`язків відповідальної особи за зберігання речових доказів.
Щодо відсутності в посадовій інструкції позивача дати затвердження, суд зазначає, що розроблення посадових інструкцій здійснюється керівником структурного підрозділу, де працює особа, безпосереднім керівником або представником кадрової служби та затверджується керівником установи. Отже, до посадових обов`язків позивача не входить затвердження своєї посадової інструкції.
З приводу зламаного стільця, виявленого під час перевірки у актовій залі, необхідно зазначити, що у листі Кремінського відділу поліції від 20.02.2020 № 2655/111/37-2020 ще у грудні 2019 року зазначалось, що зламаний стілець разом з іншими засобами, що не придатні для подальшої експлуатації за призначенням, було запропоновано на зняття з балансу (списання) відповідним рапортом із списком майна, що пропонувалось до списання до УФЗБО ГУНП в Луганській області. Однак на момент перевірки жодного рішення про зняття з балансу та виведення з експлуатації матеріальних засобів для Кремінського ВП ГУНП від УФЗО ГУНП в Луганській області не надходило. До прийняття відповідного рішення відповідним відділом ГУНП в Луганській області щодо зняття з балансу та виведення з експлуатації, стілець має знаходитись на своєму місці, як матеріальний об`єкт, що підлягає обліку.
Щодо наглядової справи «Транспортна дисципліна» (наявності застарілих матеріалів, не оновлення списку особового складу, відсутності матеріалів по проведеним рейдам, відсутності оновлених медичних довідок, відсутності рапортів, особового складу Кремінського ВП, який керує особистим транспортом) слід зазначити, що посадовою інструкцією позивача не передбачено ведення наглядової справи «Транспортна дисципліна», позивач не має доступу до зазначеної наглядової справи і не може нести відповідальність за недоліки ведення зазначеної наглядової справи. Крім того, відповідно до листа Кремінського відділу поліції від 20.02.2020 №2655/111/37-2020 зазначені недоліки на момент складання висновку службового розслідування та видання оскаржуваного наказу були усунені відповідальними працівниками Кремінського ВП ГУНП в Луганської області.
Щодо непроведення чергового профілактичного виміру опору ізоляції струмоведучих частин і заземлюючих пристроїв.
Вимір опору ізоляції струмоведучих частин і заземлюючих пристроїв повинен проводитися спеціалізованою організацією, з якою має бути украдений відповідний договір. Відносини, пов`язані з організацією договірно-правового забезпечення в ГУНП, визначення процедури укладання, реєстрації, зберігання, ведення реєстру господарських договорів, контрактів, угод, які укладаються від імені ГКНП в Луганській області, а також порядок контролю за їх виконанням регулює Порядок здійснення договірної роботи в ГУНП в Луганській області, затверджений наказом ГУНП в Луганській області № 414 від 29.02.2014. Відповідно до пункту 1.2 даного Порядку договори готуються за підписом начальника ГУНП або особи, якій надано право підпису фінансово-господарських договорів. Підпунктом 2.1.2 цього Порядку передбачено, що підготовка та узгодження проектів договорів здійснюється окремим структурним підрозділом ГУНП, підрозділом, визначеним керівництвом Головного управління, відповідно до компетенції, відповідальним виконавцем доручення щодо їх розроблення та узгодження. Посадовою інструкцією позивача не передбачено обов`язку з розробки проектів будь-яких договорів.
Щодо пропуску проведення повторного інструктажу з питань охорони праці. Проведення повторного інструктажу було заплановано на січень-червень 2020 року у відповідності до плану основних заходів Кремінського ВП ГУНП в Луганській області на І півріччя 2020 року, затвердженого начальником Кремінського ВП ГУНП в Луганській області 28.12.2019 (т. 1 а.с. 31-32). Однак, у період з 06.01.2020 по 16.01.2020 позивач перебував у відпустці, з 29.01.2020 по 05.02.2020 на лікарняному, отже, повторний інструктаж до моменту здійснення перевірки проведений не був з об`єктивних причин. 
При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до наказу від 26.12.2019 № 1267 о/с майору поліції ОСОБА_1 надано частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2019 рік з 06 січня по 16 січня 2020 року, тимчасове виконання обов`язків начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Кремінського відділу поліції ГУНП в Луганській області покладено на майора патрульної поліції Кремінського відділу поліції ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 , аналогічні приписи містить також посадова інструкція ОСОБА_1 .
Щодо наявності стійкого запаху газу та води на підлозі у котельній під час проведення перевірки, слід зазначити, що позивач з 29.01.2020 перебував на лікарняному, а тому не міг на місці проконтролювати експлуатацію працівниками обладнання котельної.
З приводу неналежного ведення відомостей на видачу паливно-мастильних матеріалів; відсутності журналу щомісячних інструктажів водіїв, закріплених за службовим автотранспортом; незатвердження актів закріплення водіїв за ТЗ керівництвом ВП; відсутності оновлених медичних довідок на водіїв ТЗ; неналежного ведення бортових журналів слід зазначити наступне.
Під час перевірки опрацьована щоденна видаткова відомість на видачу пального і мастил на транспортні засоби за 1-31 січня 2020 року, згідно якою паливно-мастильні матеріали видавались в період з 03.01.2020 по 16.01.2020 (т.1 а.с.107), тобто в період, коли позивач перебував у відпустці. Крім того, висновок службового розслідування не містить конкретних відомостей нестачі паливно-мастильних матеріалів, конкретних випадків ведення відомостей на видачу паливно- мастильних матеріалів не в повному обсязі.
В матеріалах справи наявна копія журналу обліку інструктажів водіїв Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, згідно якого 02.01.2020 проведений інструктаж водіїв Кремінського ВП (т.1 а.с. 68-70).
Щодо висновків комісії з розслідування стосовно неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків у зв`язку із незатвердженням актів закріплення водіїв за транспортними засобами.
Пунктом 6 розділу ІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.09.2017 № 757, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, дозволи на встановлення та використання спеціальних світлових і гучномовних пристроїв, а також страхові поліси видаються штатним та позаштатним водіям з обов`язковою фіксацією їх видачі в акті закріплення (передачі) транспортного засобу. При цьому затверджуються зазначені акти начальником відповідного відділу поліції, отже в обов`язки позивача затвердження зазначених актів не входить.
Здійснення контролю за оновленням медичних довідок на водіїв транспортних засобів та здійснення контролю за веденням бортових журналів службових автомобілів СРПП також не входить до посадових обов`язків позивача. Контроль за наявністю медичних довідок здійснюється сектором кадрового забезпечення Кремінського ВП ГУНП в Луганській області. Крім того, згідно доручення № 64 начальника Кремінського ВП ГУНП в Луганській області від 17.12.2019 на виконання вимог Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України №757 від 07.09.2017, передрейсовий медичний огляд водії Кремінського ВП ГУНП в Луганській області здійснюють в КУ «Кремінське РТМО» згідно укладеного договору, під час якого зокрема має перевірятись наявність медичної довідки водія. Контроль за проходженням водієм медичного огляду згідно вказаного доручення покладений на оперативних чергових (а.с.114).
Не передбачено посадовою інструкцією позивача контроль за веденням бортових журналів службових автомобілів сектору реагування патрульної поліції. Ведення обліку виїзду транспортних засобів з території відділу та повернення до місця стоянки згідно доручення №64 начальника Кремінського ВП ГУНП в Луганській області від 17.12.2019 року покладено на оперативних чергових. Відповідно до даного доручення на позивача покладено ведення обліково-звітної документації по службовому транспорту відділу.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу від 26.12.2019 № 1267 о/с майору поліції ОСОБА_1 надано частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2019 рік з 06 січня по 16 січня 2020 року, тимчасове виконання обов`язків начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Кремінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області покладено на майора патрульної поліції Кремінського відділу поліції ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 (т.1 а.с.30, т.2 а.с.82).
Відповідно до довідки Кремінського відділу поліції ГУНП в Луганській області № 346 від 23.07.2020 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «КБЛ Кремінської райради» в період часу: з 29 січня 2020 року по 30 січня 2020 року, з 31 січня 2020 року по 05 лютого 2020 року, з 13 лютого 2020 року по 28 лютого 2020 року, з 29 лютого 2020 року по 14 березня 2020 року (т.2 а.с.56). 
Зазначене також підтверджується довідками про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України (т.2 а.с. 57-60).
Отже у період, які охоплювала та проводилась перевірка, позивач перебував у відпустці та на лікарняному, а відповідно до його посадової інструкції у разі відсутності начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення його посадові інструкції виконує начальник сектору реагування патрульної поліції Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_9 . Також суд зазначає, що в наказі від 26.12.2019 № 1267 о/с про надання позивачу відпустки, визначено тимчасове виконання обов`язків начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення покладено на майора поліції ОСОБА_9 .
Так, у силу ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
В контексті зазначеного суд зауважує, що будь-яких належних та допустимих доказів наявності вини, якій передує причинно-наслідковий зв`язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності саме позивача в розрізі його функціональних обов`язків щодо факту вчинення протиправних дій підлеглими йому працівниками матеріали справи не містять та відповідачем не надано.
Варто зазначити, в силу ст. 14 Дисциплінарного Статуту повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди власне і є метою проведення службового розслідування.
При цьому, відповідно до ч.3 ст.19 Дисциплінарного Статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У свою чергу, згідно з ч.4 ст.19 Дисциплінарного Статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського (ч.5 ст.19 Дисциплінарного статуту).
Зважаючи на викладі обставини, суд критично оцінює твердження відповідача щодо встановлення у ході службового розслідування порушення позивачем службової дисципліни, оскільки висновок службового розслідування не містить фактів невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків. Надаючи оцінку змісту цього висновку, суд не вбачає у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, які б могли стати підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність. 
Зміст положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Водночас, за Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.
Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
Отже, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.
Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2019 по справі № 2040/7660/18.
В матеріалах справи та матеріалах особової справи знаходиться службова характеристика, з якої вбачається, що позивач за час несення служби в Національній поліції та на займаній посаді майора поліції зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований, професійно підготовлений працівник, який на належному рівні знає чинне законодавство, а також нормативні документи, що регламентують діяльність Національної поліції. Успішно застосовує їх вимоги в практичній роботі. Також зазначено, що до виконання службових завдань ставиться з почуттям відповідальності за доручену справу, по-діловому будує взаємовідносини з колегами, в роботі з документами уважний та охайний.
Так, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Однак, зі встановлених обставин слідує, що оскаржений позивачем наказ є необґрунтованим, тобто винесеним без урахуванням усіх обставин, що мають значення для притягнення до дисциплінарної відповідальності, що й зумовило звернення позивача до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 2 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.
Також за результатами розгляду справи встановлено, що наказ прийнято без дотримання вимоги щодо пропорційності, яка передбачає, зокрема, прийняття рішення суб`єктом владних повноважень з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та на обов`язку суворого дотримання якого неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїй практиці (рішення у справах «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04), «Гримковська проти України» від 21.07.2011 (заява № 38182/03), «Савіни проти України» від 18.12.2008 (заява № 39948/06), та інші).
Під час розгляду справи до суду не надано обґрунтованих доказів наявності підстав для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як попередження про неповну службову відповідність.
В апеляційній скарзі, між іншого, апелянт звертає увагу суду на те, що заступник начальника УЛМТЗ ГУНП Чурилова С.І. та заступник начальника ЦЗ ГУНП ОСОБА_10 не входили до дисциплінарної комісії, яка була створена наказом ГУНП від 05.02.2020 № 379, а були членами мобільної групи, яка здійснювала гласно/негласноперевірку службової діяльності Кремінського ВП ГУНП в Луганській області та результати перевірки якої стали підставою призначення накахзом ГУНП від 05.02.2020 № 379 службового розслідування.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що такі обставини та доводи апелянта не спростовують наведених вище висновків місцевого суду в цілому.
Враховуючи наведене та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність правомірність оскаржуваного пункту наказу. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відтак, апеляційна скарга ГУНП в Луганській області на рішення місцевого суду задоволенню не підлягає.

Щодо дотримання судом першої інстанції норм процесуального при вирішені питання про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асингувань суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу.
Як вже було зазначено судом вище, додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення – задоволено, внаслідок чого стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7616,70 грн.
Відповідно до статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, та наявні в матеріалах справи докази, понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, колегія суддів вважажє, що місцевий дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7616,70 грн.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. Таким чином, КАС України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з вимогами частини 3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
До закінчення судових дебатів позивач подав таку заяву та має право подати докази на підтвердження розміру понесених судових витрат.
На підтвердження суми витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7616,70 грн. позивачем надано договір про надання правничої (правової допомоги) від 03.03.2020 (а.с.155), додаткова угода до договору по надання правничої (правової) допомоги від 03.03.2020 (а.с.156), квитанція на суму 2500,00 грн. за надання правничої допомоги (а.с.157), акт від 25.03.2020 виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 03.03.2020 (а.с.158), договір про надання правничої допомоги від 09.04.2020 (а.с.159), додаткова угода до договору по надання правничої (правової) допомоги від 09.04.2020 (а.с.160), квитанція на суму 3500,00 грн. за надання правничої допомоги (а.с.161), квитанція на суму 1616,70 грн. за надання правничої допомоги (а.с.162), акт від 01.10.2020 виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 09.04.2020 (а.с.163).
Згідно з частинами 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Положеннями частини 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:  1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 6 статті 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому відповідно до частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, заявлених однією стороною, тільки за відповідним клопотанням іншої сторони, у разі його обґрунтованості.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїх заперечень щодо розміру заявлених витрат не надавав, тому місцевий суд обгрунтовано визначився, що він не має підстав оцінювати ці витрати стосовно їх співмірності з наданими послугами.
Колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 7616,70 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, тому заява ОСОБА_1 про стягнення судових витрат підлягає задоволенню.
Разом з тим, апеляційну скаргу на додаткове рішення відповідач мотивує тим, що із заявою про ухвалення додаткового рішення позивач звернувся з порушенням строків, визначених абз.2 ч.7 ст.139 КАС України, такая заява з копіями підтверджуючих витрати на правничу допомогу, відповідачу не надаваласть, що свідчить про відсутніть підстав для її розгляду судом.
Такі доводи апелянта спростовуються матеріалами справи, оскільки заява про ухвалення додаткового рішення направлена засобами поштового зв`язку на адресу суду 03 жовтня 2020 року (а.с.166зв.), тобто в межах п`яти днів після ухвалення рішення суду (повний текст судового рішення складено 29 вересня 2020 року). З додатків до цієї заяви вбачається, що позивачем надсилались на адресу відповідача документи, підтверджуючі понесені витрати на правничу допомогу (а.с.164зв.).
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача на додаткове рішення не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями  134, 139, 250, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -   

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення та на додаткове рішення – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року та додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 360/1275/20 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 21 січня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін           

                                                                                                    Т. Г. Гаврищук