УХВАЛА

12 січня 2021 року 
м. Київ
справа №  910/14858/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Могил С.К.
перевіривши матеріали касаційної скарги Фонду державного майна України
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 про зупинення провадження у справі
у справі № 910/14858/19
за позовом Приватного акціонерного товариства "Перший Київський машинобудівний завод" 
до:
1) Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області; 
2) Державного підприємства "Сетам"; 
3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроміл Дистрибьюшин"; 
4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Меридіан"
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонду державного майна України; 
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головного управління Державної податкової служби у м. Києві; 
третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гембарської Світлани Іванівни
за участі Офісу Генерального прокурора 
про визнання правочинів недійсними, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна та скасування записів про державну реєстрацію прав,
В С Т А Н О В И В:
Фонд державного майна України 17.12.2020 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі № 910/14858/19.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.12.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К.- головуючий (доповідач), Мачульський Г.М., Случ О.В.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст.  287  -  290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) (п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абз. 4 ч. 2 ст. 290 ГПК України).
При цьому в касаційній скарзі Фонд державного майна України як на підставу для відкриття касаційного провадження посилається на положення ч. 4 ст. 328 ГПК України. (Виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню).
Також при викладенні мотивів касаційного оскарження заявник вказує на положення ст. 255 ГПК України та зазначає про строк набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, тоді як ст. 255 ГПК передбачає окремий перегляд апеляційним судом ухвал суду першої інстанції та у ній відсутня вказівка щодо набрання рішенням законної сили.
Крім того в мотивувальній частині касаційної скарги скаржник зазначає, що зупинення провадження у справі, рішення в якій набрало законної сили, можливе лише в порядку ст. 375 ГПК України (дана стаття взагалі відсутня у ГПК України).
У касаційній скарзі хоча і є посилання на порушення апеляційним судом норм процесуального права, однак вона не містить однозначної інформації щодо вимог касаційної скарги, оскільки скаржником підставою для відкриття касаційного провадження визначено ч. 4 ст. 328 ГПК України, тоді як підстави касаційного оскарження судового рішення, зазначеного у п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України передбачені абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України.
Водночас мотивувальна частина касаційної скарги містить посилання на положення ст.ст 255, 375 ГПК України, які за змістом не відповідають нормам чинного ГПК України.
Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на абз. ч. 2 ст. 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) ч. 2 ст. 287 ГПК України із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані або порушені цим судом при прийнятті відповідного рішення.
З урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність або неправильне зазначення у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Оскільки скаржником не визначено належним чином підстави касаційного оскарження судових рішень як того вимагає ч. 2 ст. 287 ГПК України та п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху. 
На виконання вимог цієї ухвали скаржнику необхідно чітко вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали. 
Способом усунення недоліків касаційної скарги є викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.
Суд звертає увагу, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).
Згідно з п.п. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 у розмірі 2 102 грн.
Предметом касаційного оскарження у даній справі є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 про зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим, належною до сплати сумою судового збору за подання касаційної скарги у даній справі є 2 102 грн.
Проте скаржником до матеріалів касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону 
Частиною 2 ст. 292 ГПК України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Суд вказує на те, що скаржнику необхідно сплатити судовий збір та надати суду документ, що підтверджує сплату 2 102 грн. за наведеними нижче реквізитами.
- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, 
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Код банку отримувача (МФО): 899998;
- Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
Таким чином, касаційна скарга Фонду державного майна України підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно: 1) вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали; 2)  надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 2 102 грн. 
Щодо клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі №  910/14858/19, то воно буде розглянуте у випадку усунення вказаного вище недоліку.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 174, 234, 287-292 ГПК України, Суд,-
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 у справі № 910/14858/19 залишити без руху.
2. Надати Фонду державного майна України строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно: 1) вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали; 2) надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 2 102 грн. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                             Могил С.К.