УХВАЛА

12 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/19724/19
адміністративне провадження № К/9901/33243/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської  О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року в справі №640/19724/20 за позовом Міністерства оборони України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу,

УСТАНОВИВ:
Міністерство оборони України (далі - МО України) звернулося до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому просило визнати незаконною і скасувати постанову    про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №59771099.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від          01 вересня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено. 
Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2020 року касаційну скаргу МО України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року в справі №640/19724/20 повернуто скаржнику.
04 грудня 2020 року до Верховного Суду повторно надіслано касаційну скаргу МО України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня             2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року в справі №640/19724/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від                       01 вересня 2020 року встановлено, що її прийнято у відкритому судовому засіданні, повний текст якої складеного цього ж дня. За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 01 жовтня 2020 року. Касаційну скаргу подано 04 грудня  2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Оскільки касаційну скаргу скаржником уперше подано до Верховного Суду в межах строку, установленого статтею 329 КАС України, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених  статтями 280,  281,  287,  288  цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.
З матеріалів касаційної скарги встановлено, що в цій справі спір виник у правовідносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби.
За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що справа має виняткове значення; касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; підставою касаційного оскарження є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. 
Суд відхиляє такі доводи, оскільки крім загальних посилань на фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, винятковість значення справи для скаржника, мотиви, наведені у касаційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо обґрунтованості та законності постанови у виконавчому провадженні про накладення штрафу за невиконання судового рішення. 
Крім того, яку саме норму права неправильно застосували суди, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду, скаржником не зазначено. 
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 287, 329, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву Міністерства оборони України про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року в справі №640/19724/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                            О.В. Кашпур 
                                                                                                      С.А. Уханенко