ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4471/19                                           Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Літвінова А.В.
                                                                                                                             Суддя-доповідач Кобаль М.І.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                      Кобаля М.І.,
суддів                                               Бужак Н.П., Костюк Л.О.
при секретарі                                      Хмарській К.І.
за участю 
позивача:                                          ОСОБА_1 
представників відповідача:           Отрощенка Д.П., Воліка В.В.
голови Державної казначейської служби України ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на ухвалу  Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України  про зобов`язати вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2019 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо виплати компенсації за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу виданому Голосіївським районним судом міста Києва 20.01.2016 по справі №752/9068/15-ц та зобов`язано Державну казначейську службу України виплатити ОСОБА_1 компенсацію за порушення строку перерахування коштів при виконанні виконавчого листа виданого Голосіївським районним судом міста Києва від 20.01.2016 по справі №752/9068/15-ц, на підставі рішення Державної казначейської служби України про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів від 23.01.2019 № 1 у розмірі 33 620,61 грн.         
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року без змін.
Таким чином, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2019 набрало законної сили 08.04.2020.
13.05.2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №640/4471/19.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2020 року заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено та зобов`язано Державну казначейську службу України подати звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2019 в частині зобов`язання виплатити ОСОБА_1 компенсацію за порушення строку перерахування коштів при виконанні виконавчого листа виданого Голосіївським районним судом міста Києва від 20.01.2016 по справі №752/9068/15-ц, на підставі рішення Державної казначейської служби України про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів від 23.01.2019 №1 у розмірі 33 620,61 грн., у місячний строк з моменту отримання копії даної ухвали.
25.09.2020 року Державною казначейською службою України (далі по тексту - Казначейство) подано звіт про виконання судового рішення по справі №640/4471/19.
05.10.2020 року ОСОБА_1 подано клопотання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за невиконанням судового рішення в адміністративній справі № 640/4471/19, яке обґрунтовано тим, що станом на момент подання  вказаного клопотання, рішення суду зі сторони суб`єкта владних повноважень лишається не виконаним (Т.2 а.с.1-2).
Як вбачається з поданого відповідачем звіту, рішення суду залишається не виконаним.
Так, апелянтом зазначено, що пунктом 50 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок) визначено механізм виплати компенсації за порушення строку перерахування коштів за рішеннями суду, а саме: компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів. 
Відповідно до частини першої статті З Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Враховуючи те, що відповідач не виконав рішення суду у встановлений строк, а також беручи до уваги вищезгадане клопотання позивача, ухвалою від 12.11.2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва накладено на начальника Державної казначейської служби України ОСОБА_2 штраф за невиконання рішення суду у розмірі 42 040,00 грн., з них:
- 21020,00 грн. - стягнути на користь стягувача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
- 21020,00 грн. - стягнути до Державного бюджету України (отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA118999980313090106000026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100) стягувач - Державна судова адміністрація України (код ЄДР 26255795, адрес: 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5.
Також, зобов`язано Державну казначейську службу України протягом 30 календарних днів з дня отримання даної ухвали подати суду звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі № 640/4471/19. 
Приймаючи рішення про накладення штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано рішення суду без наявності на те поважних причин та положення статті 129-1 Конституції України, відповідно до якої судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Тобто, за висновками суду першої інстанції Державна казначейська служба України не вчинила дій направлених на виконання рішення суду, яке набрало законної сили в повному обсязі; поважних причин такого невиконання останньою не повідомлено, а судом не виявлено.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні клопотання позивача.
Правовими положеннями ч.1 ст. 308 КАС України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відповідач не мав можливості виконати рішення суду, що підтверджується постійними зверненнями останнього до Міністерства фінансів України, та тим, що Казначейство постійно вчиняло дії спрямовані на виконання рішення суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню в частині, з ухваленням в цій частині      нового рішення з таких підстав.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове судове рішення у відповідній частині, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2020 року Державною казначейською службою України подано звіт про виконання судового рішення по справі №640/4471/19, тобто в межах строку наданого судом для одання вказаного звіту.
Під час подання звіту Казначейство звертало увагу суду, на те, що останнім кожного місяця направляються листи до Міністерства фінансів України з пропозиціями щодо необхідності внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України» в частині збільшення видатків на виконання бюджетної програми. Зазначене підтверджується належними доказами, які наявні в матеріалах справи (додані до апеляційної скарги) та в повному обсязі досліджені судом апеляційної інстанції.
Крім того, обґрунтованими є доводи апелянта про те, що компенсація, на яку має право ОСОБА_1 , за порушення строку перерахування коштів при виконанні виконавчого листа не відноситься до першої черги погашення заборгованості.
Натомість, чинним законодавством не передбачено будь-яких виключень, які можуть вплинути на зміну черговості при виплаті компенсації у даних категоріях справ.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Казначейством вживалися активні дії для виконання судового рішення та виплати ОСОБА_1 компенсації за порушення строку перерахування коштів при виконанні виконавчого листа, проте з огляду на обставини, які від апелянта не залежали, виконання рішення в повному обсязі у встановлений строк не відбулося.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що вищевказані обставини безпідставно не були взяті до уваги судом першої інстанції.
Відповідно до ч.1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Так, ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 382 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Таким чином, у разі неподання суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, яке набрало законної сили, або за наслідками розгляду такого звіту суд має право накласти на керівника такого суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто, вказана правова норма надає право суду, а не обов`язок щодо накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, яким має бути виконано рішення суду.
Разом з тим, розглядаючи питання накладення штрафу, необхідно встановити, що рішення не виконано повністю або в частині, з`ясувати причини невиконання судового рішення, встановити керівника, відповідального за виконання постанови. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, фактично виконали рішення суду, то саме лише неподання звіту не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції не з`ясовано причини невиконання судового рішення та передчасно накладено штраф на начальника Державної казначейської служби України ОСОБА_2 штраф за невиконання рішення суду у розмірі 42 040,00 грн.
З урахуванням вищевикладених висновків суду, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року в частині накладення штрафу на начальника Державної казначейської служби України ОСОБА_2 за невиконання рішення суду у розмірі 42 040,00 грн. підлягає скасуванню.
Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в частині накладення штрафу, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні клопотання позивача. 
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд, -    
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - задовольнити частково.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду - скасувати в частині накладення на начальника Державної казначейської служби України ОСОБА_2 штрафу в розмірі 42   040,00 гривень за невиконання рішення суду.
В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                       М.І. Кобаль

Судді:                                                                                           Н.П. Бужак

                                                                                                              Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 15.02.2021 року