УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 січня 2021 року
м. Київ
справа № 686/8702/14-к
провадження № 51-684ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року та Хмельницького апеляційного суду від 22 вересня 2020 року. 
Суть питання
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалою від 28 квітня 2020 року залишив без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж суду від 29 серпня 2014 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі – КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду сторона захисту оскаржили його до суду апеляційної інстанції. 
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 22 вересня 2020 року залишив ухвалу суду першої інстанції без змін. 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на неправильно надану оцінку доказам та допущені, на її думку, істотні порушення вимог кримінального  процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвали місцевого та апеляційного судів, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник указує на те, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, при цьому зазначає про наявність суперечливих доказів, які, на її думку, мають істотне значення для висновків суду. Також вказує на порушення права засудженого на захист під час розгляду судом його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
У той же час згідно з пунктами 4, 5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як убачається з копії ухвали місцевого суду, цей суд проаналізувавши доводи, зазначені у заяві засудженого, дослідивши матеріали провадження, дав доводам заявника належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК України, у заяві не наведено, оскільки фактично засуджений не згоден з встановленими судом обставинами, які стали підставою для визнання його винуватим. Зокрема, на думку засудженого, судом неправильно кваліфіковано його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тоді як за обставинами справи його дії слід кваліфікувати за ст. 118 КК України, як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони. При цьому місцевий суд навів достатні мотиви на обґрунтування прийнятого рішення про залишення заяви засудженого без задоволення. 
Зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії ухвали апеляційного суду видно, що засуджений та його захисник, не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, подали апеляційні скарги, в яких наводили доводи щодо допущення, на їх думку, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які за змістом та суттю аналогічні доводам, викладеним стороною захисту у касаційній скарзі.
Під час розгляду матеріалів провадження за заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами в апеляційному порядку цей суд перевірив усі посилання й доводи, сторони захисту у згаданих апеляційних скаргах, і, не встановивши підстав для скасування або зміни ухвали місцевого суду, вмотивовано відмовив у задоволенні заявлених апеляційних вимог, навівши належні аргументи й підстави для прийняття такого рішення. 
Таким чином суди першої і апеляційної інстанцій, розглядаючи заяву сторони захисту, дійшли висновку про те, що в цій заяві нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК України, не наведено. З таким висновком погоджується й Верховний Суд.
До того ж, Верховний Суд вважає, що посилання захисника у касаційній скарзі на порушення права засудженого на захист є необґрунтованими, оскільки винесення ухвали місцевого суду від 28 квітня 2020 року відбувалося за її участю. При цьому з касаційної скарги захисника не видно, що їй, з урахуванням складності справи, після отримання доручення було потрібно більше часу для підготовки до судового розгляду. Також не зазначено і про те, чи заявляла вона, у зв`язку із цим, клопотання про відкладення розгляду заяви засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та про результат розгляду такого клопотання судом. До того ж, з касаційної скарги і доданих до неї судових рішень не слідує, що вона заявляла про порушення права на захист у своїй апеляційній скарзі.
Крім того, посилання захисника на порушення строків розгляду заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2014 року, само по собі не вказує, що наведені обставини є нововиявленими та не дає підстав для задоволення такої заяви.
Таким чином, у даному випадку, немає підстав вважати, що засуджений та його захисник були позбавлені справедливого судового розгляду і що це створило перешкоди для реалізації наданих їм прав.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції, залишена без змін апеляційним судом, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а наведені захисником ОСОБА_4 порушення не є істотними з огляду на положення ст. 412 КПК України. 
Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність рішень судів першої та апеляційної інстанцій, умотивованість їх висновків, захисник у касаційній скарзі не навела.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2020 року та Хмельницького апеляційного суду від 22 вересня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                  ОСОБА_3