ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 березня 2021 року           справа №200/9510/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року  у справі  № 200/9510/20-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області)   за позовом    ОСОБА_1   до   Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області    про   визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач – ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі – Маріупольське ОУПФУ, відповідач), в якому просила: визнати протиправними дії щодо зменшення призначених складових розрахунку пенсії: величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1,00% та коефіцієнту страхового стажу з 0,54675 до 0,40500, починаючи з 1 жовтня 2017 року; зобов`язати зробити перерахунок та виплату призначеної пенсії в розмірі призначених з 14.02.2014 року складових: величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% та коефіцієнту страхового стажу 0,54675 відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами та доповненнями), починаючи з 01.10.2017 року, з урахуванням проведених виплат.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 97-100).
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,  просив скасувати рішення суду та задовольнити позов. Судом порушені вимоги ст.ст. 2, 3, 6, 166, 194, 241, 242, 246, п. 1 ст. 211, п.1, п. 8 ст. 262 КАС України, ст. ст. 22, 58 Конституції України. Також, позивач просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 112-119). 
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. Також, просив розглянути справу у відсутність відповідача.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач з 22.07.2013 року перебувала на пенсійному обліку, як отримувач пенсії державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 року № 3723 «Про державну службу» (а.с. 12).
З 14.02.2014 року згідно заяви позивача та на підставі ст. 26, п.3 ст.45 Закону №1058 переведено з пенсії по державній службі на пенсію за віком на загальних підставах (а.с. 13).
На заяву позивача від 10.11.2015 року листом УПФУ в Іллічівському районі                 м. Маріуполя від 12.11.2015 року № 14918/03-2, повідомлено, що згідно заяви позивача від 14.02.2014 року останню переведено з пенсії по державній службі на пенсію за віком за Законом № 1058. Пенсія нарахована з урахуванням коефіцієнту стажу 0,40500 (40 років стажу*12міс.+6) / (12 міс. * 100%) згідно ст. 25 Закону. Вартість одного року страхового стажу 1,35%, коефіцієнт страхового стажу 0,54675 (а.с 14-15).
Листом Пенсійного фонду України позивачу повідомлено, що з 01.10.2017 року зроблено перерахунок розміру призначеної раніше пенсії. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,71074 та індивідуальний коефіцієнт страхового стажу 0,40500, до перерахунку розмір пенсії позивача становив 3864,13 грн., після перерахунку з 01.10.2017 року розмір пенсії позивача склав 4381,27 грн. Величина оцінки одного року страхового стажу у цьому листі відсутня. Перерахунок пенсії здійснено за дорученням Прем`єр-міністра України Гройсмана В.Б. на виконання Закону України № 2148». (а.с. 17).
Позивач вважає, що розмір пенсії повинен обчислюватися із сталих складових, які були визначені з 14.02.2014 року при її призначенні, у тому числі: коефіцієнт стажу 0,40500, величина оцінки одного року страхового стажу 1,35%, коефіцієнт страхового стажу 0,54675.
При призначенні пенсії позивачу було застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Коефіцієнт страхового стажу роботи становив 0,54675 (0,40500*1,35).
Відповідач зазначає, що 11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій». Цим законом були внесені зміни до Закону № 1058-ІV. Згідно пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Зазначена норма не була визнана неконституційною та є чинною.
Таким чином, оскільки пенсія позивачеві була призначена до 1 жовтня 2017 року, управлінням було перераховано пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% та використанням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2015, 2016, 2017 рік в розмірі 3764,40 грн., коефіцієнт страхового стажу роботи становив - 0,40500; індивідуальний коефіцієнт з/п для обчислення пенсії (після оптимізації) - 2,71074, середній заробіток по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013,2014,2015): 3764,40 грн.; середня заробітна плата для обчислення пенсії - 10204,31 грн.(2,71074*3764,40), розмір пенсії після перерахунку з урахуванням доплати за стаж склав 4381,27 грн. (10204,31*0,40500)+145,20 (доплата за понаднормовий стаж)+103,32 (підвищення відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ №1058).
Розмір пенсії позивача після проведеного з 01.10.2017 року перерахунку пенсії збільшився з 3864,13 грн. до 4381,27 грн.
В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі № 822/3781/17.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058) 
Відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч. 1 ст. 10 Закону № 1058).
Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058).
Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (п.1 ч.1 ст. 45 Закону № 1058).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).
Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (ст. 1 Закону № 1058).
Згідно ст. 25 Закону № 1058 визначено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.
З 11.10.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, яким внесені зміни до Закону № 1058.
Згідно статті 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
За змістом п. 4-4 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.
Таким  чином, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, згідно з положеннями пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058 застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року.
Пенсія позивачу розрахована згідно до вимог Закону № 1058, як пенсія за віком, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу, який дорівнював 1,35% відповідно до ст. 25 Закону № 1058.
Згідно п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Позивачу призначена пенсія за Законом № 1058  14.02.2014 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», у зв`язку з чим у відповідності до вище вказаних положень пенсія підлягала перерахунку з 01.10.2017 року з врахуванням п.4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Ці норми не було визнано неконституційними, тому у відповідача були відсутні підстави для їх незастосування.
При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн. Вказані зміни не погіршили умов отримання пенсії позивачем.
Вищевказаним спростовуються доводи позивача про те, що застосування відповідачем при обчисленні пенсії позивача величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % в порівнянні із 1,35% призведе до звуження вже набутих позивачем прав та рівня соціальної захищеності.
Крім того, позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % відбулось зменшення розміру виплачуваної пенсії.
Конституційний Суд України в рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі №1-7/99 зазначив, що дію в часі законів та інших нормативно-правових актів треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто з дати набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, що виключає зворотну дію закону в часі.
У рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Європейський суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 року у справі «КйартанАсмудсон проти Ісландії» ).
З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Таким чином, відповідач правомірно здійснив перерахунок пенсії позивачу 01.10.2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховані висновки в постанові Верховного суду від 05.02.2020 року у справі № 822/3781/17.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1   - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року  у справі  № 200/9510/20-а за позовом    ОСОБА_1   до   Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області    про   визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії  - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 15 березня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                     Г.М. Міронова