Ухвала
 
16 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 496/967/16-ц
 
провадження № 61-9820св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., 
Черняк Ю. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутого майна, матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційними скаргами  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 травня 2018 року, постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 08 травня                    2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду 
від 21 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до 
ОСОБА_2 про стягнення вартості безпідставно набутого майна задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти 
у розмірі 95 092,75 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В решті позовних вимог  відмовлено.
Позовні вимоги третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,                      Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутого майна, матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти 
у розмірі 95 092,75 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В частині позовних вимог про зобов`язання Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» Одеської міської ради, в технічному паспорті від 16 січня 2014 року, відкоректованому 21 серпня 2015 року внести інформацію про те, що на підставі пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури і житлової політики України від 10 липня 2001 року за № 582/5773 (зі змінами і доповненнями № 2 (z0113-13) від 08 січня 2013 року така мала архітектурна споруда, як вбиральня під літ. «Б» з розряду «самочинне будівництво» перейшла 
в статус тимчасової споруди, такої як тротуар, паркан, цистерна, які обслуговують основу споруду - будинок, тому на даний момент споруда «вбиральня» не відображається «самочинним будівництвом», про стягнення з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» Одеської міської ради на користь ОСОБА_3 , суму матеріальної шкоди у розмірі 156 552,25 грн, про повернення ОСОБА_3 , грошової суми у розмірі 52 184,75 грн, в якості компенсації витрачених грошових коштів на будівництво, безпідставно стягнутих з неї на користь ОСОБА_1 на підставі частини першої статті 1212, частини другої статті 1213 ЦК України відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року 
у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутого майна, матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії  відмовлено.
Заяву ОСОБА_3 про виправлення описок задоволено частково.
Із сторінки першої абзацу першого описової частини та із сторінки четвертої абзацу восьмого мотивувальної частини постанови Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року, відповідно, виключено слова наступного змісту: «…який є її батьком…» та «…доньки подружжя ОСОБА_3…».
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2020 року до Верховного Суду,  ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2020 року до Верховного Суду,  ОСОБА_3 посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень, 
ОСОБА_2 зазначає, що справу розглянуто за її відсутності (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень, 
ОСОБА_3 зазначає, що суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою 
статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутого майна, матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному 
веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          І. А. Воробйова
 
Р. А. Лідовець
 
Ю. В. Черняк