Постанова 
Іменем України
10 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 303/1002/14-ц
провадження № 61-16376св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С., 
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., 
Ткачука О. С.,
учасники справи:
стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи»,
боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2019 року у складі судді Довжанин В. М. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Куштана Б. П., Бисаги Т. Ю., Джуги С. Д., у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа
У лютому 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
Заява мотивована тим, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 22 вересня 2006 року № 129/8-06 у розмірі 643 536,57 грн та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.
02 вересня 2016 року заступником начальника відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Хриптою О. О. відкрито виконавче провадження.
27 грудня 2018 року виконавчий лист повернуто стягувачу з підстав відсутності майна в боржника.
У зв`язку із великим об`ємом внутрішнього документообігу між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та зовнішніми компаніями, які представляють інтереси банку на підставі відповідних договорів про надання послуг, під час передачі документів оригінали виконавчих листів у справі № 303/1002/14-ц за позовом ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості втрачено. 
На підтвердження втрати виконавчих листів ТОВ «Кредитні ініціативи» посилалося на витяг із автоматизованої системи виконавчих проваджень, що підтверджує факт того, що вказаний виконавчий лист не перебуває на виконанні.
Посилаючись на зазначене, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило суд задовольнити заяву про видачу дубліката виконавчого листа.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 19 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, заяву задоволено.
Видано дублікат виконавчих листів у справі № 303/1002/14 за позовом 
ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 вересня 2006 року№ 129/8/06.
Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, посилаючись на п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України, виходив із того, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат.
На думку судів, великий обсягвнутрішнього документообігу між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та зовнішніми компаніями призвів до втрати виконавчих листів, а тому заява про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню.
Апеляційний суд, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, відхилив доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на момент звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання вже пропущено, оскільки у грудні 2019 року
ТОВ «Кредитні Ініціативи» зверталося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, яку задоволено ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 13 лютого 2020 року.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
04 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, підписану представником Вегерою А. А., у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
У грудні 2020 року справа № 303/1002/14-ц надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
Як на підставу оскаржуваних судових рішень ОСОБА_1 посилається на те, що суди попередніх інстанцій у порушення статей 76-81, пункту 17.4 Перехідних Положень ЦПК України ухвалили судові рішення за відсутності обставин, які підтверджують втрату ТОВ «Кредитні Ініціативи» оригіналів виконавчих листів, а також без дослідження обставин щодо спливу строків для пред`явлення їх до виконання. Доказів про загублення, викрадення, знищення або істотного пошкодження оригіналів виконавчих листів від 01 квітня 2014 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» суду не надано та матеріали справи не містять. 
Апеляційний суд у порушення пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України не навів підстав відхилення доводів ОСОБА_1 про те, що на момент подання ТОВ «Кредитні Ініціативи» заяви про видачу дублікатів виконавчих листів був пропущений строк для їх пред`явлення.
Посилання апеляційного суду на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду 
від 13 лютого 2020 року, якою поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, є помилковим, оскільки вказана ухвала постановлена майже через рік після вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. Крім того, зазначеною ухвалою поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа щодо іншого відповідача - ОСОБА_2 , а не щодо ОСОБА_1 .
Також судом апеляційної інстанції безпідставно не взято до уваги посилання ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 16 березня 
2020 року у справі № 303/832/20, у якій визнано неправомірними дії державного виконавця Хрипта О. О. щодо відкриття виконавчого провадження № 52394768 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 303/1002/14-ц від 01 квітня 2014 року. Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження із відповідним скасуванням наслідків дій державного виконавця в рамках виконавчого провадження.
Оскаржувані судові рішення суперечать правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10, від 24 вересня 2020 року у справі № 638/16099/16-ц, від 03 червня 2020 року у справі № 2-461/09, від 22 травня 2019 року у справі № 2-4125/11-ц, від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.
В ухвалі Верховного Суду від 23 листопада 2020 року про відкриття касаційного провадження вказано, що касаційна скарга подана у передбачений статтею 
390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
Доводи інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором 
від 22 вересня 2006 року № 129/8-06 у розмірі 643 536,57 грн та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. (а. с. 58-60, т. 1)
26 березня 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося із заявою про видачу виконавчого листа у справі. (а. с. 66, т. 1)
Виконавчий лист було видано 01 квітня 2014 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було встановлено до 01 квітня 2015 року. 
(а.с. 93-94, т. 1).
Із Інформації про виконавче провадження судами встановлено, що 27 грудня 
2018 року виконавчий лист від 01 квітня 2014 року № 2/303/930/14 було повернуто стягувачеві з підстав відсутності в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (а.с. 71-73, т. 1).
13 лютого 2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів. (а. с. 68-70, т. 1)
20 грудня 2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у якій просило поновити такий строк щодо виконавчих листів у справі № 303/1002/14-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2  (а. с. 90-92)
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 13 лютого 2020 року поновлено ТОВ «Кредитні ініціативи» строк для пред`явлення виконавчих листів у справі 
№ 303/1002/14 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2  
(а.с.114-115, т. 1).
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» 
№ 460-ІХ від 15 січня 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Відповідно до статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи та вимоги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, врахувавши аргументи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Оскаржувані судові рішення не відповідають вказаним вимогам закону.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).
Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Таким чином, підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а умовою його видачі є те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ще не закінчився.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду 
від 03 червня 2020 року у справі № 2-461/09, від 01 червня 2020 року у справі 
№ 2-711/08, від 01 серпня 2019 року у справі № 751/5192/13, від 15 листопада 
2018 року у справі № 474/783/17, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.
Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
У справі, що переглядається, встановлено, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 22 вересня 2006 року № 129/8-06 у розмірі 643 536,57 грн та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. (а. с. 58, т. 1)
За заявою стягувача 01 квітня 2014 року було видано виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання було встановлено до 01 квітня 2015 року. 
(а. с. 66, т. 1)
Разом із тим, у виконавчому листі у справі № 303/1002/14-ц було зазначено боржником лише  ОСОБА_1 (а. с. 93, т. 1)
Постановою державного виконавця від 26 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження.
27 грудня 2018 року виконавчий лист від 01 квітня 2014 року № 2/303/930/14 було повернуто стягувачеві з підстав відсутності в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. (а. с. 71-73, т. 1)
Разом із тим, ТОВ «Кредитні ініціативи», як стягувач, звернулося із заявою про видачу дубліката виконавчого листа лише у лютому 2019 року. (а. с. 68-70, т. 1)
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі 
№ 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок про те, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
Таким чином, із заявою про видачу дубліката виконавчого листа можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення документа до виконання із зазначенням поважних причин такого пропуску.  
Закон України «Про виконавче провадження» у редакції від 21 квітня 1999 року, яка діяла на момент видачі виконавчого листа, тобто станом на 01 квітня 2014 року, передбачав, що виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання протягом одного року.
Указаний закон втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII від 02 червня 2016 року.
Згідно з пунктами 5, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02 червня 2016 року, яка набрала чинності 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент повернення виконавчого документа стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Разом із тим, оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося із виконавчим листом, виданим 01 квітня 2014 року, лише 26 вересня 2016 року, тобто вже за межами строку пред`явлення документа до виконання, що встановлено ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 16 березня 2020 року у справі 
№ 303/832/20, а тому на спірні правовідносини не розповсюджується дія Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 02 червня 2016 року, зокрема,у частині можливості стягувача пред`явити виконавчий документ до виконання протягом трьох років.
Задовольняючи заяву про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд першої інстанції не звернув на зазначене належної уваги, у результаті чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Кредитні ініціативи».
Переглядаючи ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 19 березня 2019 року в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції вважав, що строк для пред`явлення виконавчих листів у справі поновлено, оскільки, як встановлено судами та підтверджено матеріалам справи (а. с. 90-92), ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання 20 грудня 2019 року, тобто на момент апеляційного перегляду ухвали суду про видачу дубліката виконавчого листа питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання вже було вирішено. 
Разом із тим, апеляційний суд не звернув увагу на те, що звертаючись із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило поновити такий строк щодо виконавчих листів у справі № 303/1002/14-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2  (а. с. 90-92, т. 1)
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 13 лютого 2020 року поновлено ТОВ «Кредитні ініціативи» строк для пред`явлення виконавчих листів у справі 
№ 303/1002/14 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до боржника ОСОБА_2 (а.с.114-115, т. 1).
Таким чином, з урахуванням того, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року стягнуто на користьТОВ «Кредитні ініціативи» солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 22 вересня 2006 року № 129/8-06 у розмірі 643 536,57 грн та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн, суди належним чином не дослідили виконавче провадження, не встановили, скільки виконавчих листів було видано на підставі вказаного судового рішення та чи було поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів у справі № 303/1002/14 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до  ОСОБА_1 .
Крім того, апеляційний суд не навів мотивів не прийняття до уваги доводів апеляційної скарги на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 16 березня 2020 року у справі № 303/832/20, якою визнано неправомірними дії державного виконавця Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Хрипта О. О. щодо відкриття виконавчого провадження № 52394768 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 303/1002/14-ц від 01 квітня 2014 року. Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 303/1002/14-ц від 01 квітня 2014 року, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, із відповідним скасуванням наслідків дій державного виконавця в рамках виконавчого провадження.
У вказаній справі встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 вересня 2016 року суперечить вимогам пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.
З огляду на зазначене, суди першої та апеляційної інстанцій не встановили фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи, а у силу повноважень суду касаційної інстанції усунути ці недоліки під час касаційного перегляду неможливо, у зв`язку з чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. 
Враховуючи допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції за статтею 411 ЦПК України. 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                           В. С. Висоцька
 
Судді:                                                                            А. І. Грушицький
 
А. А. Калараш
 
                                                                                                           Є. В. Петров
 
                                                                                                           О. С. Ткачук