УХВАЛА

16 лютого 2021 року  
Київ
справа №420/4936/20
адміністративне провадження №К/9901/35925/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Одеського    окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року
у справі №420/4936/20
за  позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області 
про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -    
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:
- визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області від 28 лютого 2020 року №41 про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;
-зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області прийняти рішення щодо оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Ухвалою Одеського  окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу.
28 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського    окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі №420/4936/20.
Ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строків, встановлених статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та запропоновано скаржнику звернутися до суду касаційної інстанції з клопотанням про визнання причин пропуску строку поважними та поновлення такого строку з наданням доказів про фактичну дату отримання копії оскаржуваного рішення недоліків.
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
02 лютого 2021 року до суду касаційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04 січня 2021 року, в якій позивач просить  визнати поважними причин пропуску строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
В обґрунтування такого клопотання зазначено, що оскаржувану постанову ухвалено судом апеляційної інстанції у його відсутність, до теперішнього часу оскаржуване судове рішення він не отримував ні під розпис, ані  поштовою кореспонденцією, а про повний його текст позивач дізнався декілька днів тому з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Перевіривши вказане клопотання, Суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення касаційного оскарження рішення суду, згідно частиною третьою статті 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу. 
У пункті 41 рішення від 03 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У статті 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Крім того, аналіз практики Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, останній виходить з наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожні справі; будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 4) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб; 5) недотримання строків було зумовлено діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції (несвоєчасне вручення судового рішення або не вручення судового рішення тощо); 6) відновлення строку необхідно для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень та підтверджується матеріалами касаційної скарги, суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану постанову в порядку письмового провадження (розгляд справи відбувався без повідомлення (виклику) сторін, повний текст оскаржуваного рішення від 13 листопада 2020 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16 листопада 2020 року, касаційна скарга подана до Верховного Суду 22 грудня 2020 року.
Враховуючи вищенаведене,    беручи до уваги, що    позивач громадянин Сенегалу про зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції дізнався із даних Єдиного державного реєстру судових рішень,    а також з метою    забезпечення права громадян на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, Суд дійшов висновку, що доводи позивача про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження заслуговують на увагу, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу, були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04 січня 2021 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до частини першої    статті 334 КАС України    за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
Згідно з частиною 2    статті 328 КАС України    передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої    статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пунктів 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1    статті 294 КАС України    окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові);    відмови у відкритті провадження у справі;    залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №420/4936/20 є оскарження судових рішень, перелік яких визначений у частині 2    статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанції норм процесуального права.
Колегією суддів установлено, що касаційна скарга відповідає вимогам        статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями    328,    329,    330    334 КАС України    в редакції    Закону № 2147-VІІІ, Суд-
УХВАЛИВ:
1.  Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2.    Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3.  Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського    окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі №420/4936/20.
4.  Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/4936/20.
6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду