УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 463/7365/20
провадження № 51-622ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2020 року у справі № 463/7365/20.
Не погодившись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 16 грудня 2020 року залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4 , а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року про відмову у відкритті провадження – без змін.
Не погодившись із вищевказаними ухвалами судів, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись, на його думку, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Доводи ОСОБА_4 щодо незаконності ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2020 року у справі                  № 463/7365/20, а також ухвали Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, якою залишено без змін ухвалу місцевого суду, є необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Правовий висновок щодо застосування приписів ч. 1 ст. 459 КПК сформовано в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17 (провадження № 51-1836кмо19).
Згідно із зазначеним висновком положення ч. 1 ст. 459 КПК необхідно розуміти як такі, що передбачають можливість перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, які набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції. 
Перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді, а також рішень суду апеляційної інстанції щодо таких ухвал кримінальним процесуальним законодавством не передбачений.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, суддя місцевого суду, встановивши, що ОСОБА_4 у своїй заяві просить переглянути ухвалу слідчого судді, що не передбачено кримінальним процесуальним законодавством, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 .
Переглянувши рішення Личаківського районного суду м. Львова, постановлене за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді, Львівський апеляційний суд, погодившись з висновками місцевого суду, залишив апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року – без змін.
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду погоджується з таким правозастосуванням, оскільки перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді, а також рішень суду апеляційної інстанції щодо таких ухвал кримінальним процесуальним законодавством не передбачений. З огляду на наведене доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо наявності в нього права на перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду      м. Львова від 11 серпня 2020 року є неприйнятними.
Що стосується клопотання ОСОБА_4 про вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання стосовно тлумачення статей 8, 55, 124 Конституції України з метою з`ясування питання чи зобов`язанні суди на підставі вищевказаних статей Конституції України розглядати по суті заяву про перегляд ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами, то воно є безпідставним з огляду на таке. Підстави та порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами визначені процесуальним законодавством, а саме КПК, водночас забезпечення однакового застосування норм права судами належить до завдань Верховного Суду, а не Конституційного Суду України.
Ураховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 .
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                   ОСОБА_3