Постанова
Іменем України
 
25 лютого 2021 року 
м. Київ
 
справа № 202/7641/18
провадження № 61-17600св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Державне підприємство «СЕТАМ», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сімейні традиції», Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Родовід банк»,
третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сімейні традиції» та Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Родовід Банк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М.,
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст заявлених вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
 
В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області), Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сімейні традиції» (далі - ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції»), Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Родовід банк» (далі - ПАТ «Родовід банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід банк»), третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова К. О., про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколів проведення електронних торгів, акта про проведення електронних торгів, свідоцтва про придбання майна з електронних торгів.
 
В лютому 2019 рокуОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила: заборонити ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» та будь-яким іншим особам, в тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, в тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, поділу об`єкта та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 340,7 кв. м; літера Б-1 - виробничий будинок № 2 загальною площею 1229,5 кв. м; літера В-1 - виробнича будівля № 4 загальною площею 910,2 кв. м; літера Г-1 - підсобна будівля загальною площею 545,7 кв. м; літера Д-1 - виробнича будівля № 5 загальною площею 678,1 кв. м; літера Е-1 - виробнича будівля № 6 загальною площею 74,5 кв. м; літера Ж-1 - підсобна будівля № 7 загальною площею 531,2 кв. м; літера З-1 - виробнича будівля № 8 загальною площею 555,8 кв. м; літера И-1 - прохідна загальною площею 6 кв. м; літера М-1 - котельня загальною площею 132,6 кв. м; Н-1 - трансформаторний кіоск; літера П-1 - ангар; літера Р-1 - санвузол; літери І-ІІ, І - огорожі, мостіння (реєстраційний номер 28742932), до набрання законної сили рішенням суду; заборонити ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення реконструкції, будівництва нових будівель на території земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, знищення окремих будівель та споруд, перепланування тощо спірного нерухомого майна до набрання законної сили рішенням суду.
 
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року у складі судді Слюсар Л. П. відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.
 
Ухвала місцевого суду мотивована тим, що заявником не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року скасовано та задоволено заяву про забезпечення позову. Заборонено ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» та будь-яким іншим особам, в тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, в тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, поділу об`єкту та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 340,7 кв. м; літера Б-1 - виробничий будинок № 2 загальною площею 1229,5 кв. м; літера В-1 - виробнича будівля № 4 загальною площею 910,2 кв. м; літера Г-1 - підсобна будівля загальною площею 545,7 кв. м; літера Д-1 - виробнича будівля № 5 загальною площею 678,1 кв. м; літера Е-1 - виробнича будівля № 6 загальною площею 74,5 кв. м; літера Ж-1 - підсобна будівля № 7 загальною площею 531,2 кв. м; літера З-1 - виробнича будівля № 8 загальною площею 555,8 кв. м; літера И-1 - прохідна загальною площею 6 кв. м; літера М-1 - котельня загальною площею 132,6 кв. м; Н-1 - трансформаторний кіоск; літера П-1 - ангар; літера Р-1 - санвузол; літери І-ІІ, І - огорожі, мостіння (реєстраційний номер 28742932), до набрання законної сили рішенням суду. Заборонено ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» та будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії щодо проведення реконструкції, будівництва нових будівель на території земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, знищення окремих будівель та споруд, перепланування тощо спірного нерухомого майна - нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, проспект Слобожанський, будинок 6 , до набрання законної сили рішенням суду.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що між сторонами існує спір, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в цій справі.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг. 
 
27 вересня 2019 року ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що в позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що під час проведення процедури реалізації майна боржника - нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, проспект Слобожанський, будинок 6 , ДП «СЕТАМ» та ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області були допущені порушення, які на її думку, можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Проте такі доводи позивача є безпідставними та не містять правового обґрунтування. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач не надала доказів того, що електронні торги проводилися з порушенням процедури реалізації арештованого майна і що ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» намагається перепланувати вказане нежитлове приміщення або його реалізувати. Враховуючи обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги предмет спору та зміст заявлених позовних вимог, зважаючи, що невжиття заходів забезпечення позову не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, вважає, що підстави для забезпечення позову відсутні.
 
02 жовтня 2019 року ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» також подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року, а ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року залишити в силі.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» з 05 листопада 2018 року є власником спірного нежитлового приміщення, а тому, скасовуючи законну ухвалу суду першої інстанції та задовольняючи заяву про забезпечення позову, апеляційний суд фактично вирішив заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, порушивши при цьому права законного власника приміщення. Також суд апеляційної інстанції вирішив питання про права третіх осіб, які не є учасниками справи, та фактично безпідставно втрутився в законну господарську діяльність заявника, паралізувавши основний вид його діяльності - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Крім того, виклавши своє рішення у формі постанови, а не ухвали, апеляційний суд не дотримався норм процесуального права щодо її належного оформлення, а, отже, порушив вимоги статті 382 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» було позбавлене можливості приймати участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, оскільки про її розгляд не повідомлялося. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 01 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» та витребувано матеріали цієї справи з Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року касаційне провадження в цій справі було відкрите за касаційною скаргою ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції».
 
24 жовтня 2019 року справа № 202/7641/18 надійшла до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційних скарг, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційних скарг).
 
Предметом позову в цій справі є визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколів проведення електронних торгів, акта про проведення електронних торгів, свідоцтва про придбання майна з електронних торгів.
 
Таким чином, ОСОБА_1 оскаржує правомірність проведення прилюдних торгів, на яких було продано належне їй на праві власності нерухоме майно.
 
Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» зареєстровано право власності на спірне майно, а саме на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: місто Дніпро, проспект Слобожанський, будинок № 6 , та складається: літера А-2 - адміністративно-виробничий будинок № 1 загальною площею 340,7 кв. м; літера Б-1 - виробничий будинок № 2 загальною площею 1229,5 кв. м; літера В-1 - виробнича будівля № 4 загальною площею 910,2 кв. м; літера Г-1 - підсобна будівля загальною площею 545,7 кв. м; літера Д-1 - виробнича будівля № 5 загальною площею 678,1 кв. м; літера Е-1 - виробнича будівля № 6 загальною площею 74,5 кв. м; літера Ж-1 - підсобна будівля № 7 загальною площею 531,2 кв. м; літера З-1 - виробнича будівля № 8 загальною площею 555,8 кв. м; літера И-1 - прохідна загальною площею 6 кв. м; літера М-1 - котельня загальною площею 132,6 кв. м; Н-1 - трансформаторний кіоск; літера П-1 - ангар; літера Р-1 - санвузол; літери І-ІІ, І - огорожі, мостіння.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
 
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
 
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».
 
Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
 
Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.
 
Забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
 
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг.
 
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, оскільки, беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в подальшому та ускладнити ефективний захист і поновлення порушеного права власності позивача на вищевказане нежитлове приміщення у разі задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог. 
 
Аргументи касаційної скарги ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» про те, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, апеляційний суд не тільки порушив права заявника, а й вирішив питання про права третіх осіб, які не є учасниками справи, не заслуговують на увагу з огляду на те, що заявником не конкретизовано, права яких саме третіх осіб апеляційний суд порушив, ухвалюючи оскаржуване судове рішення. Крім того, пункт 4 частини першої статті 150 ЦПК України передбачає можливість забезпечення позову забороною іншим особам вчиняти діїщодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
 
Доводи касаційної скарги ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» про те, що в результаті викладення оскаржуваного рішення про забезпечення позову у вигляді постанови, а не ухвали, суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права щодо належного оформлення судового рішення, є безпідставними, оскільки не відповідають положенням частини першої статті 381 ЦПК України, згідно з якою суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.
 
Аргументи касаційної скарги ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» про те, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, апеляційний суд фактично вирішив спір по суті, є неспроможними, так як вжиті в цій справі заходи забезпечення позову у вигляді тимчасової заборони вчинення певних дій за своїм змістом не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог. 
 
Заходи забезпечення позову, застосовані апеляційним судом, є співмірними із заявленими позовними вимогами. Немає підстав вважати, що застосування таких заходів призведе до невиправданого обмеження майнових прав ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції», зважаючи на те, що спірне нежитлове приміщення залишається в його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися цим майном обмежується лише на певний час. 
 
Посилання ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» на те, що суд апеляційної інстанції позбавив його можливості брати участь у справі, не повідомивши про її розгляд, також є неспроможними, оскільки апеляційний суд належним чином повідомляв учасників справи, в тому числі й заявника, про час та місце її розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 80-84), проте їх неявка не перешкоджала розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України).
 
Доводи касаційної скарги ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» про те, що позивач не надала доказів проведення електронних торгів з порушенням процедури реалізації арештованого майна, не заслуговують на увагу, так як стосуються суті спору.
 
Аргументи ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б могли підтвердити наміри ТОВ «Торговий дім «Сімейні традиції» реалізувати спірне нежитлове приміщення, не спростовують висновків апеляційного суду про наявність у вказаного відповідача як в одноособового власника можливості вільно розпорядитися майном, якщо не вжити заходи забезпечення позову.
 
Інші наведені в касаційних скаргах доводи не спростовують висновків апеляційного суду і не впливають на правильність вирішення цим судом заяви про забезпечення позову, зводяться до переоцінки доказів та обставин справи, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційних скарг, під час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.
 
Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
 
Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційних скарг, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.
 
Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сімейні традиції» та Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.
 
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко