ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/550/20  Номер провадження 33/814/26/21	Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Полтава від 26 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір  в розмірі 420,4 грн. 
Згідно з постановою 03.03.2020 року о 22 год. 05 хв. в с.Пустовари Решетилівського району, вул. Першотравнева, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився  в присутності свідків, чим порушив п. 2.5  Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
Вказує, що за кермом автомобіля перебувала його знайома ОСОБА_2 , він же займав пасажирське сидіння. При цьому у стані алкогольного сп`яніння не перебував, про що вказав в поясненнях до протоколу.
Зазначає, що ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння не перебувала, та їй було відмовлено у відібранні пояснень до протоколу та проходженні огляду з метою виявлення стану сп`яніння, а ОСОБА_1 відмовлено у залученні адвоката та ознайомленні з адміністративними матеріалами.
Також вказує на відсутність свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується відеозаписом, а також на відсутність у протоколі відомостей щодо пропозиції поліцейських ОСОБА_1 пройти огляду на стан сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я, як і відсутність відомостей про його відмову пройти такі огляди.
Отже, з вказаних підстав вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження відносно нього закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення,  ОСОБА_1  був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, тому вважаю за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності  ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .                 Висновок судді ґрунтується на доказах, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України у редакції Закону України № 1446-VIII від 07.07.2016, що діяла на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та складення відповідного протоколу щодо нього, передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №087557 від 03.03.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в цей день о 22 год. 30 хв. в с.Пустовари Решетилівського району, вул. Першотравнева керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився  в присутності свідків.
Вказані обставини підтверджуються і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що ОСОБА_1 03.03.2020 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, коли йому це пропонували працівники поліції. 
При цьому ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, у протоколі висклав свої письмові пояснення та зазначив, що з його змістом не згоден.
Окрім цього, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що  ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, вказавши, що він є пасажиром авто, а не водієм. Це ж саме стверджує і за змістом апеляційної скарги, зазначивши, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_2 . Вказані доводи не відповідають дійсності, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , проте після його зупинки працівниками поліції пересів на пасажирське сидіння, а жінка, що знаходилася у авто – за кермо. 
Доводи ОСОБА_1 щодо порушення патрульними поліцейськими проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів та отримана працівниками поліції від ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.266 КУпАП та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
Та обставина, що свідки, які брали участь у фіксуванні обставин зазначеного адміністративного правопорушення, безпосередньо в суді першої інстанції не допитувались, не може свідчити про неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки їх письмові пояснення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, були досліджені суддею та обґрунтовано прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У судові засідання ні суду першої, ні апеляційної інтанції ОСОБА_1 не з`являвся, клопотань щодо допиту свідків не заявляв. 
Не скористався ОСОБА_1 і своїм правом на отримання правової допомоги захисника та залучення адвоката для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.
Окрім того, під час апеляційного розгляду допитано свідка ОСОБА_4 , який вказав, що у його присутності та у присутності його товариша, ОСОБА_3 , з яким вони разом їхали в авто, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження якого він відмовився, як і від отримання протоколу.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Полтава від 26 травня 2020 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                        В.М. Герасименко