УХВАЛА

10 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 120/4038/20-а
провадження № К/9901/6581/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Смоковича М. І.,
суддів: Уханенка С. А., Шевцової Н. В., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
встановив:
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01 лютого 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову   Вінницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року  в зазначеній адміністративній справі.
Вважаючи вказане судове рішення ухваленим зі порушенням вимог процесуального закону, відповідач оскаржив його в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги та додані до неї документи, суд установив таке. 
Рішенням   Вінницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року  позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач 12 листопада 2020 року звернувся до Сьомого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) в частині відсутності документу про сплату судового збору.
У зв`язку з невиконанням вищевказаної ухвали Сьомий апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу від 10 грудня 2020 року, якою апеляційну скаргу повернув апелянту.
23 грудня 2020 року відповідач вдруге звернувся з апеляційною скаргою на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року.
Ухвалою від 18 січня 2021 року Сьомий апеляційний адміністративний суд залишив без руху апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 з підстав, передбачених частиною третьою статті 298 КАС України.
26 січня 2021 на адресу суду надійшла заява від про усунення недоліків, в якій підставами поновлення строку на оскарження рішення суду першої інстанції апелянт зазначає відсутність коштів на сплату судового збору.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01 лютого 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалюючи зазначене судове рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що рішення суду першої інстанції ухвалено 13 жовтня 2020 року, копію рішення вручено позивачеві 16 жовтня 2020 року, тоді як апеляційну скаргу після ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року про повернення подано вдруге лише 23 грудня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.
Вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження постановленою з порушенням норм процесуального права, позивач оскаржив її в касаційному порядку.
Касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 надійшла до Верховного Суду 26 лютого 2020 року. 
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст ухвалених у цій справі судових рішень, доводи касаційної скарги та додані до неї документи, суд виходить з такого. 
Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що вперше апеляційна скарга подана 12 листопада 2020 року та залишена без руху з підстав невідповідності її вимогам статті 296 КАС України в частині відсутності документу про сплату судового збору 23 листопада 2020 року.
Вдруге відповідач звернувся з апеляційною скаргою 23 грудня 2020 року. Підставами поновлення строку на оскарження рішення суду першої інстанції апелянт зазначив відсутність коштів на сплату судового збору.
В свою чергу, платіжне доручення датується 07 грудня 2020 року, а затверджено та оплачено 10 грудня 2020 року. 
Однак, резолюцію про його направлення до суду встановлено лише 16 грудня 2020 року.
Отже, у відповідача була об`єктивна можливість після ухвали про повернення первісної апеляційної скарги від 10 грудня 2020 року, не зволікаючи звернутись до суду, натомість вдруге відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції лише 23 грудня 2020 року. 
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі – Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини.
У скарзі не наведено будь-яких аргументів і не надано доказів (як-то конверт про отримання ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року) щодо наявності об`єктивної, тобто такої, що не залежала від волі заявника, неможливості подання апеляційної скарги.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, врахуючи підстави для поновлення строку на оскарження рішення суду першої інстанції, які вказані у заяві про усунення недоліків від 26 січня 2021 року, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на касаційне оскарження та відсутності підстав для його поновлення, вірно застосував положення частини третьої статті 298 та 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України, 
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    С. А. Уханенко

                                                                                                    Н. В. Шевцова