Ухвала
09 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 219/13791/18
провадження № 61-1007ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ПАТ «Фідобанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати орендних платежів та комунальних послуг за договором оренди від 01 липня 2016 року № 111/07/16 за жовтень/листопад 2017 року (включно) - 6 849,56 грн; пеню, згідно п. 8.1. договору оренди за період з 10 листопада 2017 року по 25 жовтня 2018 року -                                      2 016,43 грн; штраф згідно пункту 8.2. договору оренди - 2 054,87 грн та судові витрати.
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2019 року позов ПАТ «Фідобанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість зі сплати орендних платежів та комунальних послуг за договором оренди № 111/07/16 від 01 липня                        2016 року в розмірі 369,73 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимоги ПАТ «Фідобанк» відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року апеляційну скаргу              ПАТ «Фідобанк» залишено без задоволення. Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2019 року - без змін.
18 січня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ПАТ «Фідобанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У пункті 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Справа № 219/13791/18 є малозначною в силу закону, оскільки ціна позову в ній становить 10 920,89 грн (6 849,56+2016,43+2054,87) та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з                        01 січня 2021 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» цього показника на рівні 2 270,00 грн складає 227 000,00 грн (100 х 2 270,00). 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
ПАТ «Фідобанк» у касаційній скарзі посилається на наявність пункту г) підпункту пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, вказуючи, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Проте, такі посилання ПАТ «Фідобанк» є необґрунтованими.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення                                    у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                       М. М. Русинчук
                                                                                                                                  Н. О. Антоненко
В. І. Крат