УХВАЛА

18 березня 2021 року 
м. Київ

Справа №  920/453/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича В. Ю.- головуючого, Чумака Ю. Я., Мачульського Г. М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріпорт-Норд»
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 у справі
за позовом Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна»
до 1) Новослобідської сільської ради, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріпорт-Норд»
про визнання договору оренди землі № 52 від 15.11.2019 недійсним, визнання права володіння і користування земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
02.02.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Агріпорт-Норд» (далі - ТОВ «Агріпорт-Норд», скаржник) звернулось з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021, повний текст якої складений 13.01.2021. Касаційна скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 10.02.2021.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.02.2021 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач),        Мачульський Г. М., Краснов Є. В.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2021 касаційну скаргу ТОВ «Агріпорт-Норд» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 залишено без руху на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України через оформлення касаційної скарги з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не зазначено постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, а також не зазначено постанови Верховного Суду в якій міститься висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, від якого необхідно відступити. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвалу від 15.02.2021 скаржником отримано 23.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
02.03.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ТОВ «Агріпорт-Норд» на виконання зазначеної ухвали від 15.02.2021 подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, яка надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 05.03.2021.
Заява про усунення недоліків касаційної скарги містить посилання на необхідність відступлення від правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.04.2018 у справі №   921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10), застосованого Північним апеляційним господарським судом в оскаржуваній постанові.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 18.03.2021 у зв`язку з перебуванням судді Краснова Є. В. у відпустці здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач),        Чумак Ю. Я., Мачульський Г. М.
Скаржник у заяві про усунення недоліків касаційної скарги, пославшись як на підставу касаційного оскарження на пункт 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зазначив про необхідність відступлення від правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.04.2018 у справі №   921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10) щодо застосування статті 79 Господарського процесуального кодексу України.
Колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з пунктом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. Тобто обов`язковою умовою реалізації цієї підстави касаційного оскарження є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні відповідного висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
В оскаржуваній постанові Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 вказано, що «колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що у даному випадку колегія суддів звертається до принципу більшої вірогідності, до якого вже звертався Верховний Cуд, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №   921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10) за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області до ВАТ «Бучацький цукровий завод» про визнання права власності на нежитлову будівлю хлораторної. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання».
У свою чергу, у абзаці третьому пункту 35 постанови Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №   921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10) зазначено, що «за таких обставин, приймаючи до уваги принцип більшої вірогідності щодо зібраних доказів, суд доходить висновку, що в силу частини третьої статті 10 Закону УРСР «Про підприємства», частини першої статті 37 Закону УРСР «Про власність» спірна нежитлова будівля хлораторної була закріплена за Бучацьким цукровим заводом на праві повного господарського відання, оскільки відповідачем не доведено протилежне. Суд критично ставиться до можливості побудови нежитлової будівлі хлораторної у 1958 році невідомими особами повз державне фінансування та її існування та використання Бучацьким цукровим заводом протягом майже 40 років як безхазяйної речі». При цьому у зазначеному судовому рішенні Верховний Суд на статтю 79 Господарського процесуального кодексу України не посилався.
За таких обставин, скаржник хоча і зазначив про необхідність відступлення від правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.04.2018 у справі №   921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10), однак на власний розсуд розтлумачив вказане судове рішення суду касаційної інстанції та зробив висновок щодо необхідності відступлення від висновку щодо застосування норм статті 79 Господарського процесуального кодексу України, посилання на яку постанова Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №   921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10) не містить. Більше того, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові самостійно звертався до принципу більшої вірогідності доказів й відповідний правовий висновок Верховного Суду в постанові від 12.04.2018 у справі №   921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10) не застосовував.
Таким чином, скаржником хоча і зазначено на підставі якого пункту частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України подається касаційна скарга, проте належно відповідна підстава касаційного оскарження не обґрунтована.
З урахуванням викладеного, протягом встановленого судом строку скаржник не усунув недоліки поданої ним касаційної скарги в повному обсязі.
Неусунення недоліків є підставою для повернення касаційної скарги як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми.
Відповідно до частини четвертої статті 174, частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Згідно із частиною сьомою статті 292 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами, а касаційна скарга залишається в суді касаційної інстанції.
Виходячи з того, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги у строк, визначений приписами Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги ТОВ «Агріпорт-Норд».
Керуючись статтями 174, 234, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріпорт-Норд» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 у справі №   920/453/20 повернути.
2. Копію цієї ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами надіслати заявнику, копію ухвали - іншим учасникам справи.
3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       В.   Ю. Уркевич

Судді:                                                                                      Ю.   Я.   Чумак

                                                                                          Г.   М. Мачульський