У х в а л а
Іменем України
22 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 456/2928/15-ц
провадження № 61-1623 ск 21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду 
від 22 грудня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі 
за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області 
від 22 грудня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» задоволено. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором від 27 квітня 2007 року у сумі 13988,92 доларів США, що еквівалентно 294 128 грн 32 коп., заборгованість 
за комісіями і штрафними санкціями у сумі 5 512 грн 20 коп., а всього разом 
299 640 грн 52 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.
У лютому 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача з публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі № 456/2928/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором 
від 27 квітня 2007 року. 
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2020 року у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача з публічного акціонерного товариства  «Всеукраїнський Акціонерний Банк» його правонаступником товариства 
з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задоволено. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області 
від 30 березня 2020 року скасовано. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» його правонаступником товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задоволено.
Замінено вибулого стягувача публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі № 456/2928/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 
до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
28 січня 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу (надійшла 01 лютого 2021 року), в якій заявник просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 лютого 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 лютого 2021 року.
Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження 
слід відмовити.
Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, 
що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої 
статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 та 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження 
у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи 
з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України 
від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, встановивши, що відповідно до договору відступлення права вимоги
від 28 листопада 2019 року право вимоги за договором кредиту, укладеними між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та  ОСОБА_1 , перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», врахувавши наведені норми права та правовий висновок Верховного Суду України, дійшов правильного висновку про задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача. 
Посилання касаційної скарги на те, що товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не надано доказів відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчих листів, виданих Стрийським міськрайонним судом Львівської області, є безпідставні. 
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням 
у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України 
та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду 
від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц (провадження 
№ 61-16879св19).
Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційної інстанції 
не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним 
і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року за заявою товариства 
з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                Б. І. Гулько

                                                                                                                 Г. В. Коломієць

                                                                                                                Д. Д. Луспеник