ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23672/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Балась Т.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 березня 2021 року                                                                                 м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмаслотрейд» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмаслотрейд» (далі - позивач або ТОВ «Укрмаслотрейд») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), у якому позивач просить суд:
- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 0672681213 від 13.08.2019 (штраф 10% у сумі 19 170,59 грн.);
- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 0672621213 від 13.08.2019 (штраф 20% у сумі 8 420,74 грн.).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції 22.02.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість ТОВ «Укрмаслотрейд».
За результатами вказаної перевірки контролюючим органом складено акт від 22.02.2019 № 5514/26-15-13-20. 
Згідно вказаного Акту перевірки, позивачем порушено граничні строки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, передбачених п.50.1 ст. 50, п. 57.1, п. 57.3 ст. 57, ст. 203 Податкового кодексу України. 
На підставі вказаного Акту перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві були прийняті податкові повідомлення-рішення:
- № 0248551213 від 25.03.2019, яким до позивача за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штраф у розмірі 10 % на загальну суму 19 229,49 грн.; 
- № 0248551213 від 25.03.2019, яким до позивача за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штраф у розмірі 20 % на загальну суму 9 874,86 грн.
За результатами адміністративного оскарження вказаних ППР, скаргу позивача задоволено частково та скасовано:
- податкове повідомлення-рішення від 25.03.2019 № 0248551213 в частині застосування штрафу в розмірі 10% погашеної суми податкового боргу в сумі 58,90 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 25.03.2019 № 0248551213 в частині застосування штрафу в розмірі 20% погашеної суми податкового боргу в сумі 1 454,12 грн.
В іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін.
Після цього, 13.08.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийнято податкові повідомлення-рішення (два) №№ 0672681213 від 13.08.2019, яким до позивача за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штраф у розмірі 10 % на загальну суму 19 170,29 грн. та за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штраф у розмірі 20 % на загальну суму 8 420,74 грн.
Не погоджуючись з правомірністю прийнятих відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень в частині застосування штрафних санкцій, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу вже було нараховано штрафні санкції за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість податковими повідомленнями-рішеннями (двома) від 25.03.2019 за №№ 0248551213.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Податкове зобов`язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.
Відповідно до п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п. 31.1 і п. 31.3 ст. 31 Податкового кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України).
Згідно п. 20.1.19 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Порядок нарахування штрафу регулюється положеннями статті 126 Податкового кодексу України.
Зокрема, встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Як вірно встановлено судом першої інстанції позивачу вже нараховувались штрафні санкції за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість податковими повідомленнями-рішеннями (двома) №№ 0248551213 від 25.03.2019, правомірність винесення яких позивач оскаржив до Окружного адміністративного суду міста Києва (справа № 640/13070/19).
На час розгляду справи судом апеляційної інстанції, відомості про прийняття рішення у справі № 640/13070/19 в ЄДРСР відсутні.
Таким чином, контролюючим органом повторно визначено штрафні санкції ТОВ «Укрмаслотрейд» за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, але вже з урахуванням рішення ДФС України від 10.06.2019 № 26599/6/99-99-11-06-01-25, прийнятого за результатами розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення (два) №№ 0248551213 від 25.03.2019.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем з порушенням статті 61 Конституції України, яка передбачає що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Підсумовуючи наведе, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині протиправності спірних податкових повідомлень-рішень щодо застосування штрафу за порушення позивачем строку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість №№ 0672681213 від 13.08.2019 у сумі 19170,59 грн. та у сумі 8420,74 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст.242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст.329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: