ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2021 р.           Справа№ 910/7999/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Суліма  В.В. 
 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль"
на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 (дата складання та підписання рішення 09.10.2020)
у справі № 910/7999/20 (суддя Демидов В.О.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль"
про стягнення грошових коштів за скид стічних вод без умов на скид стічних вод у розмірі  24 695,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль", в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" грошові кошти за скид стічних вод без умов на скид стічних вод у розмірі 24 695,53 грн.
Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 30.12.2003 між позивачем та відповідачем укладено договір № 03649/5-04 на послуги водопостачання та водовідведення. В проміжок часу з 01.08.2016 по 31.05.2019 відповідач здійснював скид стічних вод без умов на скид за адресою: м. Київ, пр-т. П. Тичини, 18, що є порушенням п. 8.1. Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва. У зв`язку зі скидом стічних вод відповідачем без умов на скид стічних вод департаментом екологічного нагляду позивача нараховано відповідачу плату за скид стічних вод без умов на скид у розмірі 24 695,53 грн., яка відповідачем не сплачена у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" грошові кошти за скид стічних вод без умов на скид стічних вод у розмірі 24 695,53 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн., а всього 26 797,53 грн.
Рішення мотивоване тим, що вказана плата була нарахована з урахуванням актів про зняття показань з приладів обліку за спірний період. Доказів вжиття відповідачем заходів для отримання умов на скид чи отримання таких умов за адресою: м. Київ, пр-т Павла Тичини, буд. 18 у період з 01.08.2016 по 31.05.2019, матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладені обставини суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат зі сплати судового збору, на підставі положень  ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Реаль" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу та відкрити провадження у справі, за результатом розгляду апеляційної скарги рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі № 910/7999/20 скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.
Скаржник вказує на те, що як зазначено в рішенні, ще 23.07.2020 відповідачем надано відзив на позовну заяву, однак, він був помилково не підписаний директором ТОВ "Реаль", натомість суд повернув відповідачу відзив без розгляду, що свідчить про те, що суд першої інстанції поверхнево та формально віднісся до розгляду справи по суті, позбавлено відповідача права на захист, не надавши можливості усунути недоліки відзиву на позов, не враховано під час розгляду справи відповідь на відзив позивача та факти та обставини викладені у ньому, таким чином, суд позбавив відповідача на захист, допустивши порушення принципу змагальності судового процесу, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
На думку скаржника, суд стягнув заборгованості на підставі недійсного зобов`язання, а саме заборгованість за скид стічних вод без умов, однак, по суті сума заборгованості за скидання стічних вод без умов, за стягненням якої звернувся позивач, не є заборгованістю, а штрафними санкціями, а саме мірою відповідальності за водовідведення без належних умов, отже, судом помилково застосовано до спірних взаємовідносин положення норм чинного законодавства, які регулюють стягнення заборгованості, хоча повинен був застосувати норми законодавства, які регламентують відповідальність за порушення зобов`язання. 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 18.01.2021, зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі № 910/7999/20 є законним та обгрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, вказує на те, що:
- рішення суду першої інстанції про розгляд справи без урахування заяви-відзиву відповідача, яка була повернута ухвалою суду, відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;
- заборгованість є правовим наслідком порушення, невиконання або не повного виконання зобов`язання;
- предметом спору у справі № 910/7999/20 є вимога позивача про стягнення заборгованості, як плати за скид стічних вод в систему каналізації міста Києва без умов на скид стічних вод, за договором на послуги водопостачання та водовідведення № 03649/05-04 від 30.12.2003;
- даний договір є підтвердженням того, що у сторін склались правовідносини в сфері надання послуг водопостачання та водовідведення, а спір у даній справі стосується скиду до міської каналізації стічних вод без умов на скид стічних вод;
- спір у справі виник у зв`язку із тим, що відповідач, ігноруючи вимоги укладеного між сторонами договору, не оформив умови на скид стічних вод до міської каналізаційної мережі та скидає стічні води без умов на скид стічних вод, у зв`язку із чим позивачем було здійснено нарахування відповідачеві плати за скид стічних вод, у зв`язку із чим позивачем було здійснено нарахування відповідачеві плати за скид стічних вод без умов на скид у п`ятикратному розмірі тарифу за період з 01.08.2016 по 31.05.2019 на загальну суму 24  695,53 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/7999/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі №  910/7999/20 залишено без руху, надано скаржнику час для усунення недоліків апеляційної скарги.
Скаржником протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору.
Відтак скаржником усунено недоліки апеляційної скарги.
Враховуючи викладене вище, відповідно до вимог статті 262 Господарського процесуального кодексу України судова колегія визначилась про можливість відкриття апеляційного провадження у справі №  910/7999/20.
Північний апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі № 910/7999/20 у визначеному складі колегії суддів. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі № 910/7999/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.  

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 30.12.2003 між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник), правонаступником всіх прав та обов`язків якого є позивач, та відповідачем укладено договір № 03649/5-04 на послуги водопостачання та водовідведення, за умовами якого постачальник зобов`язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов`язався розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65.
Цей договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами (п. 7.1. розділу 7 договору).
Відповідно до п. 2.1. розділу 2 договору постачальник забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 "Вода питна"; приймає каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин.
Згідно із п.п. а) п. 2.2. розділу 2 договору абонент сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими у порядку, передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг абонентом здійснюється за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до цього договору.
Відповідно до п.п. 3.3., 3.6. п. 3 договору кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника та інших способів визначення об`ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію у відповідності з п. 21.2. Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України. У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов`язаний у 5-ти денний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обґрунтованими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.
Позивачем у позовній заяві стверджується факт наявності заборгованості відповідача в частині не проведення оплати за скид стічних вод без умов на скид у розмірі 24695,53 грн.
07.06.2019 позивачем направлено на адресу відповідача лист-попередження та розрахунок № 15/ВУ-Ф-09/471-05-2019 від 07.06.2019 про сплату 24 695,53 грн., а 26.03.2020 - лист-вимогу про оплату наявності заборгованості.
Дослідивши подані сторонами у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів за скид стічних вод без умов на скид стічних вод, у розмірі 24  695,53 грн., виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила), які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.
Пунктом 1.4 Правил, приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення населених пунктів України здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, зареєстрованих у Мін`юсті 26.04.2002 за № 403/6691 (далі - Правила приймання № 37), а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.
Згідно з пунктом 1.2 Правил № 37, останні поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі - підприємства).
Відповідно до пункту 1.4 Правил № 37 стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території Підприємства (з урахуванням субабонентів).
Згідно з пунктом п. 2.4 Правил № 37  підприємства зобов`язані виконувати в повному обсязі вимоги цих правил, місцевих правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги.
Відповідно до статей 30, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; статей 1, 2, 35, 38, 39, 42, 44, 70, 95, 99, 110, 111 Водного кодексу України (із змінами і доповненнями); статей 1 - 3, 5, 16, 19, 24, 31 - 35, 39 - 41, 47, 51, 68 - 70 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (із змінами і доповненнями); Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 403/6691; Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 402/6690; пунктів 1.2, 1.4, 2.3, розділів 3 - 5, 11 - 15 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627, та з метою запобігання порушенням у роботі мереж і споруд каналізації, підвищення ефективності роботи і безпеки їх експлуатації та забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод, в межах функцій органу місцевого самоврядування, виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розпорядженням від 12.10.2011 № 1879 затверджені Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва (далі - Правила № 1879), які встановлюють, зокрема, вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення .
Згідно з пунктом 2.4 Правил № 1879 абоненти зобов`язані, зокрема, отримати Умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".
Пунктом 3.3 Правил № 1879 встановлено, що абоненти зобов`язані отримати у водоканалі Умови на скид згідно з додатком 2. Умови на скид видаються на один рік.
Абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії Абонент сплачує в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності (пункт 8.1 Правил № 1879).
Згідно з пунктом 4.1 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України,  плата за скид стічних вод підприємств у системи каналізації населених пунктів вноситься підприємствами згідно з розрахунками водоканалів та виставленими ними рахунками на розрахункові рахунки водоканалів у порядку та в терміни, передбачені договором.
Відповідно до пункту 8.6 Правил № 1879 при порушенні цих Правил та Правил користування № 190 водоканал: за період самовільного (при відсутності чинного договору) користування міською каналізацією виконує розрахунок обсягу стічних вод згідно з пунктом 7.8 розділу 7 цих Правил з моменту початку такого користування, але за період не більше трьох років і до усунення порушення; має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення, зокрема, у разі відсутності у абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.
Приписами ст. 217 ГК України встановлено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.
Відповідно до ст. 219 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Статтею 235 ГК України встановлено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.
При цьому, за приписами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.
Пунктом 8.1 Правил № 1879 передбачено відповідальність абонента за скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії  в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.
Судом встановлено, що відповідач, в порушення Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва № 1879, затверджених розпорядженням від 12.10.2011 Київською міською радою (Київської міської державної адміністрації), в період з 01.08.2016 по 31.05.2019, здійснював скид стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод, що в свою чергу, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої  пунктом 8.1 Правил № 1879, а саме, сплати відповідачем в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.
При цьому, дослідивши здійснений позивачем розрахунок, наявні в матеріалах справи акти про зняття показань з приладу обліку та розшифровки рахунків абонента, судом встановлено, що він здійснений вірно та відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач у встановленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував ані у господарському суді, ані у апеляційному господарському суді, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів за скид стічних вод без умов на скид стічних вод, у розмірі 24 695,53 грн. нормативно та документально доведена, а тому підлягає задоволенню 
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі № 910/7999/20, законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Нормами ГПК України не передбачено надання можливості для усунення недоліків відзиву на позовну заяву.
Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що стягнута судом заборгованість є правовим наслідком порушення відповідачем зобов`язання, зокрема, невиконання відповідачем умов договору № 03649/5-04 від 30.12.2003 та Правил № 1879.
При цьому, у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №  910/23088/17 зазначено, що визначена у справі плата за скид стічних вод без дозволу не є штрафом (адміністративно-господарською санкцією) у розумінні статей 238-241 Господарського кодексу України, а є оперативно-господарською санкцією у розумінні статей 217, 219, 235, 237 Господарського кодексу України.
Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято відповідно до вимог матеріального та процесуального права, підстав його зміни або скасування не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі №  910/7999/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі № 910/7999/20 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаль" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі №  910/7999/20  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі №  910/7999/20 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Реаль".
4. Справу № 910/7999/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Текст постанови складено та підписано 15.03.2021 у зв`язку із перебуванням суддів Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г. та Суліма В.В. у Національній школі суддів України у зв`язку із підготовкою суддів апеляційних господарських судів для підтримання кваліфікації з 01.03.2021 по 05.03.2021; у зв`язку із участю Гаврилюка О.М. у роботі ХVІІІ черговому з`їзді суддів України з 09.03.2021 по 11.03.2021; перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці 12.03.2021.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                В.В. Сулім