ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11892/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 березня 2021 року                                                                                         м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
Судді-доповідача                    Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                 Костюк Л.О.,Пилипенко О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Приватного нотаріуса ОСОБА_1 про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса ОСОБА_1, у якому просило відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи - ПАТ «ЛЕГБАНК».
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року провадження у справі за вказаним адміністративним позовом закрито.   
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.12.2020 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2020 залишено без задоволення.
Закриваючи провадження у справі з причин звернення до суду неналежної юрисдикції, суди керувались пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Надалі, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду із заявою про передачу  матеріалів справ №640/11892/20 за належною юрисдикцією до Господарського суду міста Києва.
Для вирішення питання про передачу справи за належною юрисдикцією Верховним Судом зазначену справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2020 року у задоволенні заяви  позивача про передачу справи за належною юрисдикцією відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні вищевказаної заяви, судом першої інстанції враховано норми частини третьої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
Суд першої інстанції звернув увагу на те, що зазначена норма застосовується лише у випадках скасування рішень та закритті провадження судом касаційної інстанції. На переконання суду першої інстанції, розгляд питання щодо передачі справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Відтак, врахувавши, що провадження в адміністративній справі №640/11892/20 закрито ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2020 та постановою Верховного Суду від 03.12.2020, суд першої інстанції встановив відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про передачу справи на розгляд до господарського суду міста Києва. 
Не погоджуючись із такими висновками суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2020 та направити матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про передачу справи до суду належної юрисдикції.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, апелянт зазначив, що у спірних правовідносинах підлягають застосуванню норми частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких заява про передачу справи за належною юрисдикцією подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. 
Окрім того, у скарзі апелянт наполягає на тому, що оскільки провадження в адміністративній справі №640/11892/20 закрито ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва, то Головним управлінням ДПС у м. Києві вірно визначено до якого суду звертатись із відповідним клопотанням. На підтримку зазначених тверджень апелянт посилається на практику Верховного Суду, а саме на постанову Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі № 826/8244/17 та ухвалу Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 640/3570/19.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні.
Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача у справі не подавалося.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
Ключовим питанням у даній справі, що підлягає вирішенню судом апеляційної інстанції, є правомірність відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання про передачу справи за належною юрисдикцією.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За змістом частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи господарського судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції закрив провадження у справі з причин звернення до суду неналежної юрисдикції, роз`яснивши, що дану справу віднесено до юрисдикції господарського суду.
Разом з тим, ураховуючи, що саме суд першої інстанції закрив провадження у справі, колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що ним вірно визначено до якого суду звертатись із відповідним клопотанням.
Аналогічну правову позицію підтримано постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі № 826/8244/17.
З даного приводу при аналогічних обставинах Верховний Суд в ухвалі від 12.01.2021 у справі №640/3570/19 зазначив наступне: 
«…04.01.2021 на адресу Верховного Суду надійшла заява позивача у якій заявник просить передати справу до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.
Відповідно до частини першої      статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України      (далі -      КАС України) якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої      пунктом 1      частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Враховуючи зазначене, а також те, що Верховний Суд не закривав провадження у справі, то з відповідною заявою позивач має право звернутися до суду який прийняв постанову про закриття провадження у справі, а тому заява про направлення справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи, задоволенню не підлягає.»
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції зазначено: «….вказана норма застосовується лише у випадках скасування рішень та закриття провадження судом касаційної інстанції.
Крім того, суд звертає увагу позивача, що розгляд питання щодо передачі справи до суду першої, до юрисдикції  якого віднесено розгляд такої справи належить до повноважень суду касаційної інстанції.»
Посилання суду першої інстанції на статтю 354 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія не сприймає з огляду на те, що норми зазначеної статті стосуються касаційного розгляду справ та застосовуються лише у випадках закриття провадження судом касаційної інстанції. 
Відтак, у контексті спірних правовідносин, застосуванню підлягає частина перша статті 239 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України України, відповідно до якої заявник  подає заяву до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
З урахуванням вищевикладеного та тієї обставини, що провадження у справі закрито Окружним адміністративним судом міста Києва, то з відповідною заявою позивач має право звернутися до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, у даному випадку до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Відповідно до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України    підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Ураховуючи, що доводи апелянта стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції від 24 грудня 2020 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями    238, 239, 243, 244, 311, 315,320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий    апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року у справі №640/11892/20 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                  О.М. Кузьмишина
 
Судді:                                                                                 Л.О. Костюк

                                                                                          О.Є. Пилипенко