ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року	Львів	Справа № 500/1996/20 пров. № А/857/15581/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –                                     Макарика В.Я.

суддів –                                                          Матковської З.М., Кузьмича С.М.

за участю секретаря судового засідання – Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду  від 03 листопада 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Баб`юк П.М.) у справі № 500/1996/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування в частині податкових повідомлень-рішень,-

                                                     В С Т А Н О В И В:          

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 №0010702-5305-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300” на суму 12072,33 грн. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 №0010703-5305-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300” на суму 5437,04 грн. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 №0010706-5305-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300” на суму 16490,73 грн. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 №0010707-5305-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300” на суму 7982,79 грн.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду  від 03 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування в частині податкових повідомлень-рішень від 22.04.2020 №0010702-5305-1912, №0010703-5305-1912, №0010705-5305-1912, №0010706-5305-1912, №0010707-5305-1912  - відмовлено у повному обсязі.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.
Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 4  ст. 229 КАС України  за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що відповідно до даних ІС “Податковий блок” позивачу станом на бюджетний період 2019 року належало (у розрізі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) наступне нерухоме майно:
нежитлова будівля загальною площею 590,4 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;
нежитлова будівля загальною площею 265,9 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;
комплекс загальною площею 390,4 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_2 ;
нежитлова будівля загальною площею 1227,4 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;
нежитлова будівля загальною площею 879,8 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 .
Головним управління ДПС у Тернопільській області 22.04.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення про визначення ОСОБА_2 податкових зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300”, за 2019 рік :
№0010702-5305-1912 на суму 12318,70 грн;
№0010703-5305-1912 на суму 5548,00 грн;
№0010705-5305-1912 на суму 23473,65 грн;
№0010706-5305-1912 на суму 16827,27 грн;
№0010707-5305-1912 на суму 8145,70 грн (аркуші справи 4-9).
Ставка податку, яка застосовувалась контролюючим органом, для визначення зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлена рішенням Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області  №1275 від 27.06.2018, яким встановлено та затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, затверджено Положення про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Скалатської міської ради (аркуші справи 13-21) та згідно з яким ставка податку становить 0,50 відсотка мінімальної заробітної плати, що також підтверджується листом та розрахунком ГУ ДПС в Тернопільській області (аркуші справи 16-24).
Відповідно до підпункту 5 даного рішення воно набирає чинності з 01 січня 2019 року.
Апелянт вважає, що вважає, що відповідно до вимог пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України контролюючий орган, при визначенні податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300”, за 2019 календарний рік, був зобов`язаний застосовувати ставки цього місцевого податку, які діяли до 31 грудня 2018 року відповідно до рішення Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області  №522 від 27.01.2017 та становили 0,01 відсотка мінімальної заробітної плати (аркуші справи 25-26).
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1 ст. 1 Податкового Кодексу України, далі – ПК України).
До місцевих податків належать: податок на майно (підпункт     10.1.1     пункту   10.1 статті 10 ПК України).
Відповідно до статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Згідно з підпунктом     266.1.1     пункту     266.1     статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
За правилами підпункту     266.2.1     пункту     266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт     266.3.1     пункту     266.3     статті 266 ПК України).
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт     266.3.2     пункту     266.3     статті 266 ПК України).
Позивач як власник об`єктів нерухомості - нежитлових приміщень, що розташовані на території Скалатської міської ради, є платником податку на нерухоме майно.
Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт     266.5.1     пункту     266.5     статті 266 ПК України).
Відповідно до пункту 12.3. статті 12 ПК України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення №1275 від 27.06.2018) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт     12.3.1     пункту     12.3     статті 12 ПК України).
При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 ПК України).
Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них (підпункт 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 ПК України).
За правилами підпункту 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього     Кодексу     із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ПК України).
Офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті (пункт 12.5 статті 12 ПК України).
Згідно з статтею 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що органом місцевого самоврядування Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області прийнято рішення №1275 від 27.06.2018, в пункті 1 якого зазначено: встановити та затвердити на території Скалатської міської ради на 2018 рік ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості згідно додатку 1, та згідно з яким ставка зазначеного податку становить 0,50 відсотка мінімальної заробітної плати.
В пункті 5 зазначеного рішення вказано, що воно набирає чинності з 01.01.2019.
Судом першої інстанції встановлено, що контролюючий орган здійснив нарахування податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, на підставі рішення Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області №1275 від 27.06.2018 за ставкою 0,50 відсотка мінімальної заробітної плати. 
Частиною 10 статті 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 року №280/97-ВР встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Рішенням №1275 від 27.06.2018 визначено, що дані ставки податку встановлюються на 2018 рік, то з урахуванням положень пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України, дійсно, у 2018 році вказані ставки податку не підлягають застосуванню, так як не були оприлюднені до 15 липня року, що передує бюджетному періоду (тобто до 15 липня 2017 року).
Разом з тим, цим же пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що у разі не оприлюднення рішення до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, - норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (в даному випадку 31.01.2019).
Таким чином, норми щодо встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначені у рішенні Скалатської міської ради №1275 від 27.06.2018 підлягають застосуванню з 31.01.2019, про що і вказано у самому рішенні.
Враховуючи наведене, у 2019 році діяли та підлягали застосуванню ставки податку встановлені рішенням Скалатської міської ради №1275 від 27.06.2018.
На момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були чинними та підлягали до застосування ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які встановлені рішенням Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області  №1275 від 27.06.2018., тому прийняті відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.
Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
          
                                                   П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду  від 03 листопада 2020 року у справі № 500/1996/20 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Повне судове рішення складено 17 березня 2021 року.