ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року 
м. Київ
справа №  805/1208/17-а
адміністративне провадження № К/9901/32924/18
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,           
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,
розглянув в попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2017 (суддя - Христофоров А.Б.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017 (головуючий суддя - Сухарьок М.Г., судді: Блохін А.А., Гаврищук Т.Г.) у справі №805/1208/17-а.

встановив:
Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПАТ «Шахтоуправління «Покровське») звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому  просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби  від 27.01.2017 №0000844709.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017, позов задоволено. 
Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій Офіс великих платників податків ДФС оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2017, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017 та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування доводів касаційної скарги  відповідач зазначає, що враховуючи податкову інформацію щодо постачальників позивача, а також вимоги положень статей 198, 200 Податкового кодексу України, первинні документи, надані позивачем за наслідками господарських операцій із його контрагентом, складені з порушенням, у зв`язку з чим не підтверджено факт здійснення таких господарських операцій та відсутні підстави для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»  з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображені по взаємовідносинам з контрагентами: ТОВ «Добре тепло» (ЄДРПОУ 39354373) за лютий 2015 року, з ТОВ «Еквівалент» (ЄДРПОУ 32788508) за січень, лютий, квітень, липень 2015 року, з ТОВ «Строй ліс» (ЄДРПОУ 22009604) за червень 2015 року, з ТОВ «А.З.О.Ф.» (ЄДРПОУ 32722866) за травень, червень, липень 2015 року, з ТОВ «РИМ XXI» (ЄДРПОУ 36238226) за січень 2015 року, з ТОВ «ВКФ «Інтерпром» (ЄДРПОУ 35951668) за січень 2015 року, з ТОВ «Станкомаштехнології» (ЄДРПОУ36357539) за червень 2015 року, з ТОВ «Красноармійськ вуглесервіс» (ЄДРПОУ 33655052) за липень2015 року, з ТОВ «Метал Інвест компані» (ЄДРПОУ 39738102) за червень 2015 року, з ТОВ «ВК група анкерне обладнання і технології» (ЄДРПОУ 34093737) за червень 2015 року, з ТОВ «Міжрегіональний інженерний центр автоматизації та реконструкції «МИЦАР» (ЄДРПОУ 20368245) за квітень 2015 року.
За результатами проведеної перевірки складено акт №125/28-10-47-09/13498562 від 30.12.2016, в якому відображено висновок про порушення пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.3, підпункту «г» пункту 198.5,  пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу  України, пункту 12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої Наказом Мінфіну України від 22.09.2014 №957 зареєстрованого в Мін`юсті України 13.10.2014 року №1235/26012 в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1423807,00 грн.
Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилався на результати контрольних заходів щодо контрагентів позивача, де вказано про відсутність у них в достатній кількості майна, основних фондів та трудових ресурсів, необхідних для провадження фактичної господарської діяльності та виконання договірних зобов`язань перед контрагентами; зазначено відсутність задекларованих податкових зобов`язань у спірні податкові періоди з податку на додану вартість, що свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з отримання товарно-матеріальних цінностей та послуг від спірних постачальників та їх подальше використання в господарській діяльності.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.01.2017 № 0000844709, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за загальну суму                                          1779758,75 грн. у т.ч. за основним платежем 1423807,00 грн за штрафними санкціями  355951,75 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, виходив з того, що  наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій, у зв`язку з чим прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є неправомірним.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України  податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. 

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Як з`ясовано судами, між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (покупець) та ТОВ «Добре тепло» (постачальник) укладено договір постачання №1784 від 30.12.2014, предметом якого є постачання товару (вугілля) залізничним транспортом з подальшим укладанням додаткових угод №4, №5, №6 від 30.12.2014.

Між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та «ВКФ «Інтерпром» (продавець)  (покупець)  укладено договір №199п від 08.07.2011, предметом якого є продаж обладнання та продукції виробничо-технічного призначення, з подальшим укладанням додаткових угод №19 від 15.07.2014; №24 від 08.12.2014.

Між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (покупець) та ТОВ «Красноармійськ вуглесервіс» (продавець) укладено договір купівлі- продажу №1634п  від 06.07.2015, предметом якого є придбання обладнання та продукції виробничо-технічного призначення, з подальшим укладанням додаткової  угоди №1 від 06.07.2015.

З  ТОВ «Міжрегіональний інженерний центр автоматизації та реконструкції «МИЦАР» (виконавець) укладено договір №189 від 26.12.2014, предметом якого є виконання робіт з наладки теплотехнічного обладнання.

Між  ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (замовник) та ТОВ «РИМ XXI»  (підрядник) укладено договір №051014/1 від 05.07.2014, предметом якого є надання у ремонт електрообладнання.

З  ТОВ «Метал Інвест компані» (продавець)  укладено договір №1602п від 28.05.2015, предметом якого є придбання обладнання та продукції виробничо-технічного призначення, з подальшим укладанням додаткової  угоди №1 від 10.06.2015.

Між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (покупець) та ТОВ «ВК група анкерне обладнання і технології» (продавець) укладено договір №1125п від 14.11.2013, предметом якого є придбання обладнання та продукції виробничо-технічного призначення, з подальшим укладанням доповнення від 29.12.2014 та додаткових угод №10 від 25.12.2015; №8 від 04.03.2015.

З ТОВ «Станкомаштехнології» (продавець) укладено договір №715п від 27.05.2012, предметом якого є придбання обладнання та продукції виробничо-технічного призначення, з подальшим укладанням додаткових угод №б/н від 24.12.2013; №б/н від 24.12.2014; №16 від 12.02.2015.
Між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (покупець) та ТОВ «Еквівалент» (продавець) укладено договір №117-п від 23.06.2011, предметом якого є придбання обладнання та продукції виробничо-технічного призначення.

З ТОВ «Строй ліс» (продавець) укладено договір №1454-п від 29.12.2014, предметом якого є придбання лісоматеріалів.

Між  ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (покупець) та  ТОВ «А.З.О.Ф.» (продавець)  укладено договір купівлі-продажу №1557-п від 24.04.2015, предметом якого є придбання обладнання та продукції виробничо-технічного призначення.

На підтвердження здійснення господарсько-правових між позивачем та зазначеними контрагентами позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, залізничні накладні, банківські виписки, посвідчення якості товару, акти приймання виконаних будівельних робіт, талони на безоплатне отримання вугілля, накладні на відпуск вугілля дозволи, дефектні акти тощо. 

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваної операції. 

Використання придбаного у ТОВ «Добре тепло» вугілля на суму 3 950 119,42 грн в кількості 3 477,7 т.,  було здійснено у своїй господарській діяльності, що полягало у  подальшому використанні його для побутових потреб, з яких 2 979,15 т. використано  в котельнях підприємства,  та 480,8 т. передано на побутові потреби працівникам та пенсіонерам.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. 

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість, можливої фіктивності його постачальників або здійснення ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались. 

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо постачальників позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та робіт, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. Проте, посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин та з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017 у справі №805/1208/17-а  залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова