КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №757/38605/19-ц                                                                                       головуючий у І інстанції: Бусик О.Л. провадження 22-ц/824/2011/2021                                                                                            доповідач: Сліпченко О.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
26 січня 2021 року                                                                                       м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Іванової І.В.
за участю секретаря: Пітенко І.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу  за апеляційними скаргами  ОСОБА_1  та Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Печерського районного суду м.Києва від                   11 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1  до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав споживачів, стягнення коштів, вкладів, процентів та штрафних санкцій.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,- 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 07 квітня 2011 року, 5 та 12 вересня 2012 року й 17 квітня 2014 року уклав з публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк» та/або Банк) депозитні договори на суму                  337 978,72 доларів США, 7001,77 й 22733,31 євро та 100 000 грн. 
У зв`язку з припиненням функціонування банківських відділень відповідача на окупованій території Автономної Республіки Крим, рахунки позивача було безпідставно заблоковано і з 18 березня 2014 року припинено нарахування відсотків. 
23 травня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання депозитних договорів та повернення вкладів. 
Станом на 23 липня 2019 року вимоги позивача відповідачем не виконані.
Просив суд стягнути на свою користь суми вкладів, відсотків, 3% річних та пеню за депозитними рахунками, що скаладає  21 781 258,60 доларів США, 1 951 833,23 євро та                 5 906 643,70 грн.
 
Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 11 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнено на користь ОСОБА_1 суми вкладів за договорами:
від 07 квітня 2011 року - 42 6725,16 доларів США та 100 000 грн, 
від 05 вересня 2012 року - 8 260,14 євро та 100 000 грн, 
від 12 вересня 2012 року - 30 149,24  євро та 100 000 грн,  
від 17 лютого 2014 року - 250 110,68 грн.
 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині позовних вимог, щодо стягнення відсотків та пені, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд невірно з`ясував обставини справи, порушив норми матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що місцевий суд невірно застосував процентну ставку при стягненні відсотків за ставками 1% та 0,01% із 28 травня 2014 року, оскільки зазначене не було передбачено договором.
Зазначає, що зменшення розміру пені до 100 000 грн. по кожному із договорів не відповідає принципам розумності та справедливості та ніяким чином не стимулює відповідача до виконання своїх зобов`язань. 
АТ КБ «Приватбанк» також звернулось із апеляційною скаргою, посилаючись на те, що 17 листопада 2014 року Банк не несе зобов`язань за договорами банківських вкладів позивача, а новим боржником являється ТОВ «ФК «ФІНІЛІОН» згідно договору переведення боргу, а тому вважає, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з її доводами, вищевказаний договір вважає нікчемним.
Зауважує, що Банк не надав доказів того, що «ФК «ФІНІЛІОН» виконав зобов`язання перед позивачем, а тому повинен виконувати таке зобов`язання особисто. 
 
У судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції.
Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились. 
У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
 
Апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.
 
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що укладення між сторонами договорів банківського вкладу, внесення коштів на рахунки по вкладу та не виконання відповідачем зобов`язань за цими договорами щодо повернення даних коштів є встановленим, проценти мають розраховуватись на підставі договорів та зміненої Комітетом управління активами і пасивами ПАТ КБ «ПриватБанк» відсоткової ставки, а пеня має бути зменшена до суми 100 000 грн за кожним договором на підставі             ст. 551 ЦК України.
Колегія суддів повністю погодитись з таким висновком не може з огляду на наступне.
 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що        07 квітня 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали договір банківського вкладу № SAMDN01000715552927, «Вклад «Стандарт», за яким позивач передав банку кошти в сумі 90 000 доларів США для розміщення на депозитному рахунку строком на        12 місяців до 07 квітня 2012 року включно, з умовою автоматичної пролонгації та процентною ставкою за користування банківським вкладом у розмірі 8,5% річних та дострокового розірвання договору. 05 вересня 2011 року позивач поповнив депозит на суму 5 000 доларів США, 09 квітня 2012 року - 2 000 доларів США, 07 серпня 2013 року -           80 000,89 доларів США, 12 вересня 2013 року - 116 977,83 доларів США, 12 вересня           2013 року - 7 000 доларів США, 05 листопада 2013 року - 15 000 доларів США, 08 січня 2014 року - 16 000 доларів США, 21 січня 2014 року - 6 000 доларів США.
12 вересня 2012 року сторони уклали договір банківського вкладу № SAMDN01000728715382 «Вклад «Депозит VІP» № SAMDN01000728715382 на суму             20 033,31 Євро строком на 366 днів зі сплатою 8 % річних з умовою автоматичної пролонгаціїта дострокового розірвання договору, 09 жовтня 2013 року позивач поповнив рахунок на 2 000 євро, 08 січня 2014 року - 700 євро.
05 вересня 2012 року сторони уклали договір банківського вкладу № SAMDN25000728434743 «Вклад «Стандарт`на суму 4011,16 Євро зі сплатою 8% річних строком на 366 днів з умовою автоматичної пролонгації та можливості поповнення депозиту та дострокового розірвання договору. 06 вересня 2013 року на цей рахунок позивач вніс         2 000 євро, 06 вересня 2013 року - 670 євро та 2000 євро, 06 вересня 2013 року - 320,61 євро.
17 лютого 2014 року сторони уклали договір банківського вкладу                                  № SAMDNWFD0070078503000 «Вклад «Стандарт» на суму 100 000 грн строком на 366 днів зі сплатою 18 % річних з умовою автоматичної пролонгації, можливості поповнення депозиту та дострокового розірвання договору.
23 травня 2014 року ОСОБА_2 подав до ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву про дострокове розірвання договорів та повернення грошових коштів за вищевказаними договорами (а.с.72 т.1).
 
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1 ст.1058 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі.
У ч.3 ст.1060 ЦК України зазначено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.
Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист рав споживачів» у разі коли виконавець прострочує виконання (надання) послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги).
Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Місцевий суд вірно зазначив, що відповідачем не спростовано докази позивача про укладення ним з відповідачем договорів банківського вкладу, внесення коштів на рахунки по вкладу, та не виконання відповідачем зобов`язань за цими договорами щодо повернення даних коштів.
Крім того, колегія суддів враховує посилання представника АТ КБ «ПриватБанк» на те, що останній перевів борг за зобов`язаннями за договором з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Фініліон», що підтверджує наявність вказаної заборгованості перед позивачем. 
Неможливість вкладників забрати заощадження (депозит) з рахунків у банках через відсутність коштів, через передбачене законом замороження рахунків, або через нездатність національних органів вжити заходів з метою надання таким вкладникам можливості розпоряджатися їхніми заощадженнями Європейський суд з прав людини розглядає як втручання в ефективне користування правом мирно володіти майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або як незабезпечення користуванням цим правом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia» від 16 липня 2014 року, заява № 60642/08, § 102).
Таким чином, оскільки відповідач після звернення позивача 25 травня 2014 року з вимогою про дострокове повернення коштів свої зобов`язань не виконав, з                                АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за сумами вкладів по договором з ОСОБА_1 , а саме за договором від 07 квітня 2011 року № SAMDN01000715552927 - 337 978,72 доларів США, за договором від 05 вересня 2012 року № SAMDN25000728434743 - 7001,77 євро, за договором від 12 вересня 2012 року № SAMDN01000728715382 -                  24033,31 євро, за договором від 17 лютого 2014 року № SAMDNWFD0070078503000 -                 100 000 грн.
 
За положеннями ст.ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Відповідно до договорів укладених між сторонами, договір може бути розірваним ними достроково, за умови повідомлення за два банківських.
Враховуючи, що після пред`явлення вимоги про дострокове повернення коштів, право нараховувати передбачені договором відсотки припиняється, колегія суддів приходить до висновку, що підлягають стягненню відсотки за умовами договору до 28 травня 2014 року, враховуючи 2 робочих дні із дня пред`явлення відповідної вимоги.
Отже, за договором від 07 квітня 2011 року № SAMDN01000715552927 (сума вкладу складає 337 978,72 доларів США), до нарахування підлягають проценти за процентною ставкою 9,75 %, що в сумі складає 46 763,08 дол.США за період з 07 квітня 2011 року до              28 травня 2014 року.
За договором від 12 вересня 2012 року № SAMDN01000728715382(сума вкладу складає 24 033,31 євро), підлягають стягненню проценти за процентною ставкою 8% за період з 12 вересня 2012 року до 28 травня 2014 року в сумі 2 614,46 євро.
За договором від 05 вересня 2012 року № SAMDN25000728434743(сума вкладу 7001,77 євро), підлягають стягненню проценти за процентною ставкою 8% річних з 05 вересня 2012 року до 28 травня 2014 року - 368,84 євро.
За договором від 17 лютого 2014 року № SAMDNWFD0070078503000  процента за термін до 23 травня 2014 року складають 3 715,07 грн.(1380,82 грн+2334,25 грн.).
 
Щодо вимог про стягнення 3% згідно ст.625 ЦК України колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» не було виконано грошове зобов`язання по виплаті сум вкладів після звернення з відповідною заявою в травні 2014 року, останній, в силу положеньст.625 ЦК України, має право на стягнення індексу інфляції за зобов`язанням в грошовій одиниці України та трьох процентів річних від простроченої суми в межах позовної давності.
Отже, за договором від 07 квітня 2011 року № SAMDN01000715552927 3% річних за ст. 625 ЦК України за період з 23 липня 2016 року до 23 липня 2019 року (337978,72+39540,53+7222,55)х3%/365х1095=34 626,76 доларів США.
За договором від 12 вересня 2012 року № SAMDN01000728715382 складає (24033,31+2 614,46)х3%/365х1095= 2398,30 євро
За договором від 05 вересня 2012 року № SAMDN25000728434743 складає (7001,77+289,04+79,80)х3%/365х1095= 663,36 євро.
За договором від 17 лютого 2014 року № SAMDNWFD0070078503000 3% річних складає (100000+3 715,07)х3%/365х1095=9334,36 грн.
Крім того, за договором № SAMDN25000728434743 нараховується збиток від інфляції за період від 28 травня 2014 по 23 липня  2019 року за формулою:
[Збитки від інфляції] = [Сума боргу]  [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]
Інфляційні втрати за договором від 17 лютого 2014 року у відповідності до суми заборгованості 103 715,07 грн. складають - 124 074.25 грн.

 
 
Щодо вимог про стягнення пені, колегія суддів зазначає наступне.
У ч.3 ст.1060 ЦК України зазначено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.
Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист рав споживачів» у разі коли виконавець прострочує виконання (надання) послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги).
Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
 
Пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів», а відтак за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України. 
Така правова позиція викладена у цілому ряді постанов Верховного Суду України: від 22 березня 2017 року у справі № 6?2829цс16; від 11 травня 2016 року у справі № 6-37цс16; від 7 грудня 2016 року у справі № 6-362цс16; від 15 травня 2017 року у справі № 6-211цс17; від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1881цс16.
З огляду порушення відповідачем прав позивача на повернення внесених грошових вкладів, для захисту його права як вкладника і споживача фінансових послуг, необхідно стягнути з відповідача передбачену Законом України «Про захист прав споживачів» пеню за депозитними договорами та у відповідності з положеннями ч.3 ст.551 ЦК України зменшити її розмір до суми неповернутих вкладів з урахуванням несплачених відсотків.
Пеня підлягає стягненню у національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ на день ухвалення рішення суду.
За договором від 07 квітня 2011 року № SAMDN01000715552927 (курс долара США станом на 26 січня - 28,1665 грн.) заборгованість становить 419 368,56 доларів США, а пеня відповідно 11 812 144,55 грн.
За договором від 05 вересня 2012 року № SAMDN25000728434743 (курс євро станом на 26 січня - 34,2265 грн.) заборгованість 8039,61 євро, а пеня 275 167,71 грн.
За договором від 12 вересня 2012 року № SAMDN01000728715382 (курс євро станом на 26 січня - 34,2265 грн.) заборгованість 29 046,07 євро, а пеня 994 145,32 грн.
За договором від 17 лютого 2014 року № SAMDNWFD0070078503000 пеня становить суму 237 123,68 грн.
 
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що місцевим судом було невірно з`ясовано обставини справи, суми, які підлягають стягненню з відповідача змінено, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, а саме стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованості за укладеними договорами за вкладами, процентами, 3% річних та пенею, що в сумі за договором від 07 квітня 2011 року № SAMDN01000715552927 складає 419 368  доларів США 56 цент та 11 812 144 грн. 55 коп., за договором від 05 вересня 2012 року № SAMDN25000728434743 - 8039 (вісім тисяч тридцять дев`ять) євро 61 євроцент та  275 167 грн. 71 коп., за договором від 12 вересня             2012 року № SAMDN01000728715382 - 29 046 євро 07 євроцент та  994 145 грн. 32 коп., за договором від 17 лютого 2014 року № SAMDNWFD0070078503000 - 474 247 грн. 36 коп.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи сплачений відповідачем судовий збір при подачі апеляційної скарги, згідно вимог ст.141 ЦПК України з АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9 605 грн.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1  та Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.  
Рішення Печерського районного суду м.Києва від 11 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь  ОСОБА_1 :
 
За договором від 07 квітня 2011 року № SAMDN01000715552927:
337 978,72 доларів США - сума вкладу
46 763,08 доларів США - проценти
34 626,76 доларів США - як 3% річних
11 812 144,55 грн. - пені.
Усього - 419 368 (чотириста дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят вісім) доларів США 56 цент та 11 812 144(одинадцять мільйонів вісімсот дванадцять тисяч сто сорок чотири) грн. 55 коп., без урахування податків та зборів.
За договором від 05 вересня 2012 року № SAMDN25000728434743:
7001,77 євро - сума вкладу;
368,84 євро - проценти;
663,36  євро - як 3% річних
275 167,71 грн. - пені.
Усього 8039 (вісім тисяч тридцять дев`ять) євро 61 євроцент та  275 167 (двісті сімдесят п`ять тисяч сто шістдесят сім) грн. 71 коп., без урахування податків та зборів.
За договором від 12 вересня 2012 року № SAMDN01000728715382:
24033,31 євро - сума вкладу;
2 614,46 євро - проценти;
2398,30  євро - як 3% річних;
994 145,32 грн. - пені.
Усього 29 046 (двадцять дев`ять тисяч сорок шість) євро 07 євроцент та  994 145 (дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі сто сорок п`ять) грн. 32 коп. без урахування податків та зборів.
За договором від 17 лютого 2014 року № SAMDNWFD0070078503000:
100 000 грн. - сума вкладу;
3 715,07 грн. - проценти;
9334,36  грн. - як 3% річних;
124 074.25 грн. - інфляційні втрати;
237 123,68 грн. - пені.
Усього - 474 247(чотириста сімдесят чотири тисячі двісті сорок сім) грн. 36 коп., без урахування податків та зборів.
 
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в дохід держави судовий збір в сумі 9 605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
 
Позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (КОД ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження юридичної особи: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001).
 
Повний текст постанови складено «26» січня 2020 року.

 
Головуючий

Судді: