Ухвала
 
15 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 641/5079/18
провадження № 61-16539ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І. 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 березня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гриб Надія Миколаївна, 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 березня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у вказаній вище справі, яку ухвалою Верховного Суду             від 16 листопада 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
На адресу суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Крім цього, заявник просить зупинити дію та виконання оскаржуваних судових рішень посилаючись на те, що у разі задоволення касаційної скарги виконання такого рішення буде ускладнено, чим буде порушено права та інтереси сторін. Крім цього, заявник зазначає, що відповідач по справі має намір продати спірну нерухомість та автомобіль.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судових рішень в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його дії та виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , про зупинення дії та виконання рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 березня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, слід відмовити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати із Комінтернівського районного суду міста Харкова цивільну справу               № 641/5079/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гриб Надія Миколаївна
У задоволенні заяви ОСОБА_1  про зупинення дії та виконання рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 березня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          І. В. Литвиненко  
 
                                                                  В. С. Висоцька
 
                                                                                                      А. І. Грушицький