ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 березня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/3187/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюка І.Г., 
суддів: Богатиря К.В., Бєляновського В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 
по справі № 916/3187/20 
за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» 
про стягнення 2 601 085 685,26 грн.,  

суддя суду першої інстанції Смелянець Г.Є.
місце винесення ухвали: м. Одеса, Господарський суд Одеської області
повний текст складено – 16.01.2021

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» заборгованості у розмірі 2 601 085 685,26 грн., а також 735 700 грн. судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу № 18-538-Н від 05.11.2018 щодо повної та своєчасної оплати поставленого газу. 
17.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» звернулось до господарського суду з клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/3449/20, в якому відповідач просить суд зупинити провадження у справі №916/3187/20 до вирішення по суті справи №916/3449/20 за позовом ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» до АТ «ОДЕСАГАЗ» про визнання неправомірними дій та зобов`язання здійснити перерахунок обсягів фактично спожитого побутовими споживачами природного газу, починаючи з 01.10.2018 по 31.07.2020 та набрання законної сили рішення суду у даній справі. 
В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що згідно з розподілом функцій між учасниками ринку природного газу, повноваження по обліку фактично спожитого природного газу віднесено до компетенції Оператора ГРМ – АТ «ОДЕСАГАЗ», яке передає відповідну інформацію Оператору ГТС, а ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» зобов`язався використовувати дані, надані Операторами ГРМ. Отже, ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» формуючи акти приймання-передачі природного газу у звітному місяці від оптового постачальника, фактично, не мало можливості контролювати якість і достовірність інформації про обсяги використаного населенням м. Одеси та  Одеської області природного газу у звітних періодах, яка є підставою для визначення фінансових зобов`язань перед АТ «НАК «Нафтогаз України» і повністю залежало від забезпечення даними іншими юридичними особами. 
З метою встановлення фактичних обсягів природного газу, який спожитий населенням м. Одеси та Одеської області, ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» - як постачальник природного газу зі спеціальними обов`язками ініціював в межах повноважень, передбачених чинним законодавством України, проведення перевірок наявності розбіжностей між об`ємами спожитого населенням природного газу з інформацією, яка міститься на інформаційній платформі Оператора ГТС, що повинно дати можливість встановити реальний стан розрахунків ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» з АТ «НАК Нафтогаз України» та іншими учасниками ринку природного газу. За результатами вибіркового аналізу відповідності обсягів спожитого газу окремими побутовими споживачами м. Одеси та Одеської області, виявлені розбіжності з даними, що містяться на інформаційній платформі Оператора ГТС та у ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» є обґрунтовані  сумніви в достовірності даних, якими оперує Оператор ГТС і на підставі яких були визначені фінансові зобов`язання ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» перед АТ «НАК Нафтогаз України», що й стало підставою для звернення з позовами до АТ «ОДЕСАГАЗ». 
Ухвалою суду від 15.12.2020 відкрито провадження у справі №916/3449/20, в якій предметом розгляду є позовні вимоги про визнання неправомірними дій АТ «Одесагаз» щодо надання ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» недостовірної інформації про обсяги природного газу, спожитого побутовими споживачами Одеської області та зобов`язання, як оператора ГРМ здійснити перерахунок обсягів фактично спожитого побутовими споживачами (населенням) природного газу, починаючи з 01.10.2018 по 31.07.2020 (тобто, період продажу природного газу, а саме: 11.2018р-07.2020 по договору від 05.11.2019 №18-538-Н, що укладений між позивачем та відповідачем,  входить в період,  що розглядається по даній справі). 
Таким чином за результатами розгляду справи №916/3449/20 очікувано з`явиться можливість встановити фактичні обсяги спожитого природного газу населенням Одеської області у спірний період, що в свою чергу дозволить визначити обсяг заборгованості ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» перед АТ «НАК Нафтогаз України».
Враховуючи, що розмір заборгованості визначається на підставі інформації, що надається Оператором ГРМ, достовірність якої є предметом розгляду у судовому порядку, то на сьогоднішній день відсутня можливість, з об`єктивних причин. встановити реальний фінансові зобов`язання ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» перед АТ «НАК Нафтогаз України», та розгляд справи №916/3187/20 має бути зупинений до розгляду справи №916/3449/20 за позовом ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» до АТ «ОДЕСАГАЗ». 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11 січня 2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про зупинення провадження у справі за вх.№33801/20 від 17.12.2020 задоволено. 
Зупинено провадження у справі №916/3187/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/3449/20, що розглядається Господарським судом Одеської області. 
Означена ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що із врахуванням вимог діючого законодавства, яким врегульований порядок встановлення обсягів природного газу спожитого побутовими споживачами (населенням) саме за даними оператора ГРМ, розміщених на Інформаційній платформі оператора ГТС,  неможливо встановити обставини щодо дійсного обсягу спожитого природного газу у період з 01.10.2018 по 31.07.2020, тобто саме  період, який заявлений АТ «НАК «Нафтогаз України» періодом виникнення заборгованості ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ»  у розмірі 2    601    085    685,26 грн.   
Від обставин щодо обсягів спожитого природного газу у період з 01.10.2018 по 31.07.2020, які встановлюються у справі №916/3449/20, залежить встановлення обставин щодо розміру заборгованості, стягнення якої з ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» є предметом спору у справі №916/3187/20. 
У зв`язку з чим, господарський суд дійшов висновку про неможливість вирішення спору у даній справі до вирішення спору у справі №916/3449/20.
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.01.2020 у справі №916/3187/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не надав належної оцінки тому факту, що підставою для звернення із позовною заявою до суду у справі №   916/3187/20 є несвоєчасні розрахунки Відповідача за поставлений природний газ за Договором, предметом позову є стягнення заборгованості за поставлений природний газ за Договором у період з листопада 2018 по липень 2020.
Водночас місцевий господарський суд під час винесення ухвали, що оскаржується, обмежився встановленням факту пов`язаності справи № 916/3449/20 з даною справою. Між тим для правильного застосування пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України він мав встановити та обґрунтувати саме неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої, тоді як таких відомостей ухвала не містить.
Так, скаржник зазначає, що на підтвердження заявлених позовних вимог у даній справі Позивачем надано суду: належним чином завірену копію Договору купівлі-продажу природного газу № 18-538-Н від 05.11.2018 та додаткових угод № 1-26; належним чином завірені копії актів приймання-передачі природного газу за листопад 2018 - липень 2020 року; оригінал розрахунку заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 27.08.2020: основного боргу; належним чином завірені копії банківських виписок що підтверджують надходження грошових коштів в рахунок оплати поставленого природного газу за Договором; оригінал сальдо підприємства Відповідача по Договору;  оригінал довідки по операціях підприємства Відповідача по Договору.
Тобто, Позивачем було повідомлено суд першої інстанції про всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та надано всі докази, які підтверджують такі обставини. Жоден із вищенаведених доказів в межах справи № 916/3449/20 Відповідачем не оспорюється, доказів протилежного Відповідачем не надано.
Крім того Господарський суд Одеської області залишив поза увагою аргументи Позивача про те, що Відповідачем в підтвердження клопотання про зупинення провадження не подано жодного доказу, який би підтверджував обставини невідповідності, на думку Відповідача, обсягів природного газу, зазначених в актах приймання-передачі природного газу, фактичним обсягам.
При цьому копія ухвали Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 про відкриття провадження по справі № 916/3449/20, додана Відповідачем до клопотання про зупинення провадження у справі, не містить жодного посилання на договір купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018, який є предметом розгляду по справі № 916/3187/20.
На думку скаржника у Господарського суду Одеської області були відсутні будь-які підстави для висновку, що справи № 916/3449/20 та № 916/3187/20 взагалі є пов`язаними.
Таким чином, не звернувши уваги на наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі, порушивши при цьому приписи пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.
Скаржник зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі № 916/3187/20 призводить до затягування строків розгляду справи.
01.03.2021 до суду апеляційної інстанції від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшли письмові пояснення.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.
16.02.2020 відповідач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін. Стосовно доводів скаржника зазначив наступне:
- відповідно до умов п. 1.2. договору купівлі-продажу природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.
Відповідно до умов пп. 3.2., 3.3., в редакції додаткової угоди від 26.11.2018 № 1 до договору, передача газу за цим договором здійснюється шляхом надання оператору ГТС сторонами торгових сповіщень (в розумінні кодексу ГТС) на відчуження/набуття природного газу, в якому зокрема зазначаються обсяги природного газу, визначені покупцем (заявка покупця) згідно з п. 2.1. цього договору; 
-          відповідно до п. 4 глави 4 розділу IХ Кодексу ГРС встановлено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
Оператор ГРМ - АТ «Одесагаз», - відповідно до вимог Кодексу ГТС, передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення 11им остаточної алокації по постачальнику споживача.
Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.
Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ;
-          за результатами розгляду справи № 916/3449/20 з`явиться можливість встановити фактичні обсяги спожитого природного газу населенням м. Одеси та Одеської області у спірний період, що в свою чергу дозволить визначити реальний обсяг заборгованості ТОВ «Одессагаз-постачання» перед АТ «НАК «Нафтогаз України»;
-          Господарський суд Одеської області дійшов правильного висновку щодо пов`язаності двох справ, прийнявши ухвалу від 11.01.2021 про зупинення провадження у справі № 916/3187/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/3449/20, як того вимагають норми Господарського процесуального кодексу України.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції. 
04.02.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюка І.Г., суддів: Богатиря К.В., Бєляновського В.В. що підтверджується витягом з протоколу розподілу судової справи між суддями від 04.02.2021.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 поновлено Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 у справі №    916/3187/20.
Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 у справі №   916/3187/20.
Визначено розглядати апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 у справі №    916/3127/20 у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. 
Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, до Південно - західного апеляційного господарського суду до 22.02.2021.
22.02.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшло клопотання, в якому позивач просив:
- постановити ухвалу, якою призначити розгляд апеляційної скарги АТ «НАК «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 по справі №916/3187/20 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи;
- здійснити розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи;
- задовольнити клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні по справі №916/3187/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;
- провести судове засідання по справі №916/3187/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку  «EasyCon».
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відмовлено в задоволенні клопотання Акціонерного товариства «НАК «Нафтогаз України» про розгляд апеляційної скарги по справі №916/3187/20 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».
Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно пункту 12 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про зупинення провадження у справі.
Відповідно до частини другої статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1,   5,   6,    8,    9,    12,    18,    31,   32,   33,    34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Пунктом 5 частиною 1   статті 227 ГПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка в силу   ст. 234 ГПК України має, зокрема, містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.
За загальним правилом, вважається пов`язаною з даною справою така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Пов`язаність справи полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини мають бути такими, що мають значення для даної справи.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.
Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.
Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.
Позиція Південно –західного апеляційного господарського суду.
Підставою позовних вимог у даній справі про стягнення з відповідача боргу, є невиконання останнім своїх зобов`язань щодо повної і своєчасної оплати природного газу, який поставлений позивачем згідно договору купівлі-продажу природного газу №18-538-Н від 05.11.2018, із відповідними додатковими угодами №1-26 до цього договору. 
Так, відповідно до умов п.1.2. договору купівлі-продажу природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно  для постачання побутовим споживачам. 
У п.2.1. договору сторонами визначені обсяги природного газу, що поставляється у відповідний період. 
Відповідно до умов п.3.2., 3.3., в редакції додаткової угоди від 26.11.2018р. №1 до договору,  передача газу за цим договором здійснюється  шляхом надання оператору ГТС сторонами торгових сповіщень (в розумінні кодексу ГТС) на відчуження/набуття природного газу, в якому зокрема зазначаються обсяги природного газу, визначені покупцем (заявка покупця) згідно з п.2.1. цього договору. У разі відхилення операторам ГТС торгових сповіщень по незалежним від продавця причинам ( в тому числі, якщо зазначені в торговому сповіщення покупця обсяги відрізняються від обсягів, визначених у пункті 2.1. цього договору) продавець не несе відповідальність за невиконання умов цього договору в частині передачі природного газу. Приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання -передачі. 
Покупець зобов`язується подати не пізніше 08 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, продавцеві підписані та скріплені  печатками покупця (за її наявності) два примірника акта приймання-передачі природного газу, в яких зазначаються   фактичні обсяги переданого природного газу згідно з цим договором,  його ціна та фактична вартість. 
Обсяги газу зазначені продавцем в торговому сповіщені згідно п.3.2. цього договору можуть відрізнятися від обсягів газу, фактично відібраного покупцем за цим договором і визначених ним в акті приймання-передачі природного газу. При цьому, підписання сторонами актів приймання-передачі природного газу свідчить про виконання продавцем своїх зобов`язань в частині передачі газу за цим договором. 
Згідно з умовами п.4.1. договору кількість природного газу, яка передається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних  систем,  затвердженим постановою  НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494. 
У п. 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних  систем встановлено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.
Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.
Оператор ГРМ відповідно до вимог     Кодексу ГТС     передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.
Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.
Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди – в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.
Так, позивачем в якості доказів, які підтверджують наявність заборгованості відповідача за поставлений позивачем природний газ, надано акти приймання-передачі природного газу за листопад 2018р. – липень 2020р., які підписані як позивачем так і відповідачем, та в яких обсяг природного газу встановлено саме за даними оператора ГРМ через Інформаційну платформу оператора ГТС. 
В свою чергу відповідач не визнає обсяги природного газу, які наведені у відповідних актах приймання-передачі та вважає, що оператор ГРМ, яким в силу вимог законодавства є АТ «ОДЕСАГАЗ», вчинив неправомірні дії щодо надання, починаючи з 01.10.2018 недостовірних даних про реальні обсяги природного газу, спожиті побутовими споживачами (населенням) м. Одеси та Одеської області, оскільки оператор ГРМ здійснював облік природного газу по даній категорії  споживачів (населенню) без приведення газу до стандартних умов, як зазначено у п.2.3. договору та передбачено Методикою приведення об`єму  природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики від 26.02.2004 №116.  Також оператор ГРМ здійснював облік природного газу для побутових споживачів, що здійснюють споживання газу без лічильника без дотримання норм, встановлених Постановою КМУ від 08.06.1996р. №619 “Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників”. Окрім того, оператор ГРМ проводив облік природного газу для побутових споживачів, що мають прилад обліку (лічильник) із порушенням планового рівня місячного об`єму споживання на відповідний період та здійснював коригування обсягів по минулих (закритих) періодах.  
Водночас відповідач звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про визнання неправомірними дій АТ «Одесагаз» щодо надання, починаючи з 01.10.2018 недостовірних даних про обсяги природного газу, спожиті побутовими споживачами та зобов`язання здійснити перерахунок обсягів фактично спожитого побутовими споживачами природного газу, починаючи з 01.10.2018 по 31.07.2020. 
Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.12.2020 за вищевказаним позовом ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» до АТ «Одесагаз» відкрито провадження у справі №916/3449/20 за правилами загального  позовного провадження та призначено підготовче засідання.  
Як вірно зазначено судом першої інстанції, із врахуванням вимог вищенаведеного законодавства, яким врегульований порядок встановлення обсягів природного газу спожитого побутовими споживачами (населенням) саме за даними оператора ГРМ, розміщених на Інформаційній  платформі оператора ГТС, неможливо встановити обставини щодо дійсного обсягу спожитого природного газу у період з 01.10.2018 по 31.07.2020, тобто саме період, який заявлений АТ «НАК «Нафтогаз України» періодом виникнення заборгованості ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» у розмірі 2   601    085   685,26 грн.   
Колегія суддів зазначає, що оскільки предметом спору у даній справі є вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» заборгованості у розмірі 2 601 085 685,26 грн. за поставлений в період листопада - липня 2020 року природний газ, а предметом спору у справі № 916/3449/20 є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про визнання неправомірними дій АТ «Одесагаз» щодо надання, починаючи з 01.10.2018р. недостовірних даних про обсяги природного газу, спожиті побутовими споживачами та зобов`язання здійснити перерахунок обсягів фактично спожитого побутовими споживачами природного газу, починаючи з 01.10.2018р. по 31.07.2020, тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що встановлення обставин щодо дійсного обсягу спожитого газу може привести до зміни суми заборгованості, що свідчить про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі № 916/3187/20 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України. При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що період, за який заявлено стягнення заборгованості за поставлений природний газ у даній судовій справі № 916/3187/20, охоплюється періодом, про який ідеться у судовій справі № 916/3449/20.
З огляду на специфіку розподілу функцій учасників ринку природного газу та порядку визначення кількості природного газу, яка передається покупцеві згідно договору купівлі-продажу природного газу №18-538-Н від 05.11.2018, колегія суддів відхиляє твердження скаржника про те, що результат розгляду справи №916/3449/20 жодним чином не може вплинути на справу №916/3187/20. 
Та обставина, що позивач не бере участі у розгляді справи №916/3449/20, не має значення, оскільки відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України, преюдиційними можуть бути як обставини, що встановлені в іншій справі щодо тих самих осіб, так і щодо однієї особи.
Доводи скаржника про те, що ухвала господарського суду Одеської області від 15.12.2020 про відкриття провадження у справі №916/3449/20 не мітить жодного посилання на договір купівлі-продажу природного газу №18-538-н від 05.11.2018р., спростовуються позовною заявою ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» до АТ «Одесагаз» про зобов`язання вчинити певні дії у справі №916/3449/20. Крім того, ухвала про відкриття провадження у справі є процедурною ухвалою та не містить повний зміст підстав позову.  
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що результат розгляду справи №916/3449/20, матиме суттєве значення при розгляді даної справи, що свідчить про об`єктивну неможливість розгляду справи №916/3187/20 до вирішення іншої справи - №916/3449/20.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують. Зокрема, саме лише твердження скаржника про наявність у цій справі усіх необхідних доказів, необхідних для прийняття рішення у цій справі, не виключає об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення спору у справі № 916/3449/20, оскільки встановлені у межах справи № 916/3449/20 фактичні обставини будуть мати преюдиціальне значення при вирішенні даного спору.
За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду Одеської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 у справі №   916/3187/20 не вбачається.
Відповідно до п. «в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 233, 236, 240, 275, 276, 282-283 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 по справі №  916/3187/20 – залишити без змін.
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» – залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Постанову ухвалено 24.03.2021 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Бєляновського В.В. з 23.02.2021 по 23.03.2021.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          В.В. Бєляновський  

Суддя                                                                                          К.В. Богатир