ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 809/1716/17
адміністративне провадження № К/9901/60662/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів – Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційну скаргу Івано-Франківського обласного військового комісаріату на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від   12 лютого 2018 року (суддя Біньковська Н.В.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року (колегія суддів: Сеник Р.П., Хобор Р.Б., Іщук Л.П.) у справі № 809/1716/17 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:
В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.02.2018, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо не подання документів ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в разі інвалідності до Міністерства оборони України.
Зобов`язано Івано-Франківський обласний військовий комісаріат подати Міністерству оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач Івано-Франківський обласний військовий комісаріат  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Відповідач  в обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що позивачем не надано документ про обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження,  який передбачено Порядком № 975. Вказує, що судами  самостійно надано оцінку медичних документів, які містяться в справі щодо відповідності їх очевидним обставинам поранення, отриманого ОСОБА_1 під час його служби в республіці Афганістан.
Ухвалою Верховного Суду від 06.09.2018 відкрито касаційне провадження.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення.
У зв`язку з відсутністю клопотань про участь в судовому засідання, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не  підлягає задоволенню  з таких підстав.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 31.05.1980 по 12.04.1981 проходив військову службу на території Республіки Афганістан, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 від 24.11.1979.
Згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №4008 від 19.09.2016 вогнепальні осколкові поранення голови, спини, лівої нижньої правої верхньої кінцівок (контузія головного мозку 1981 р.) рядового запасу ОСОБА_1 , наслідки яких рубці шкіри у зазначених анатомічних областях підтверджені висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №2323 від 19.09.2016 року Київського міського клінічного бюро СМЕ які в подальшому призвели до розвитку: «Стійких залишкових явищ перенесеної контузії головного мозку у вигляді посттравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії II ст., прогресуючий перебіг з вираженими церебростенічним, антено-невротичним, вестибуло-атактичним і стійким цефалічним синдромами, вегето-судинною дисфункцією, двобічною пірамідною симптоматикою, частими судинними кризами (1-2 на тиждень) змішаного характеру, дисомнією, мнестичним зниженням, емоційно-вольовою нестійкістю. Післятравматичний церебральний арахноїдит з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом, центральною вестибулярною дисфункцією III ст. ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст., кризовий перебіг. СН-II Аст. Інфекційний гепатит, гострожовтушна форма (1980р.)», що підтверджені медичними та військово-обліковими документами, довідкою Центрального архіву воєнно-медичних документів м. С-Петербург РФ, - поранення, (контузія) і захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Згідно довідки до акту огляду МСЕК АВ №0779559 від 09.11.2016 ОСОБА_1 з 09.11.2016 встановлена друга група інвалідності вперше (поранення (контузія), без переогляду, за наявності захворювань, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
31.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги як інваліду другої групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.
01.11.2017 Івано-Франківський обласний військовий комісаріат повідомив позивача, що підстав для оформлення висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги та направлення документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України не має у зв`язку з відсутністю даних, що свідчать про причини та обставини отримання поранення (контузії).
06.11.2017 позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою, в якій зазначив, що не згідний з позицією Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо підстав відмови у оформленні висновку, тому відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 просить направити документи на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.
Листом №3/6/4309 від 19.12.2017 Департамент фінансів Міністерства оборони України листом №3/6/4309 від 19.12.2017 повідомив позивача, що за наслідками опрацювання Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом поданих документів, підстав для подання висновку на Комісію не встановлено, оскільки відсутній документ, що свідчить про причини та обставини поранення, та рекомендовано подати такий документ до військового комісаріату.
Вважаючи отриману відмову протиправною позивач звернувся  з цим позовом.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що документом, який свідчить про причини і обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) можуть бути будь-які відомості, які містять таку інформацію. В даному випадку такими документами є висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 19.09.2016 №2323/Ж, витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №4008 від 19.09.2016. Таким чином, позивачем при зверненні до Івано-Франківського обласного військового комісаріату із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подано всі необхідні документи, передбачені пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Колегія суддів, дослідивши  спірні правовідносини, зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" .
Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закону №2011-ХІІ в редакції, що діяла на період звернення) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності – дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, – у разі встановлення інвалідності третьої групи (підпункт 1 пункту 6 Порядку).
Згідно з положеннями пункту 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
В свою чергу, відповідно до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Проте, всупереч наведеним вище приписам Порядку №975 Комісаріат висновок щодо виплати спірної грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів не подав, натомість прийняв рішення про повернення позивачу документів, яке Порядком не передбачено.
Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).
Судами встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача, відповідач повідомив його про неповний пакет документів і не надав висновок щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги.
Таким чином, Івано-Франківський обласний військовий комісаріат не ухвалив жодного рішення за наслідками розгляду заяви позивача про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, а відтак діяв протиправно.
Твердження скаржника про те, що судами попередніх інстанцій не надано оцінку тому, що позивачем долучено до заяви не повний перелік документів, а саме документ про обставини поранення не спростовують того факту, що окреслена аргументація не лягла в основу ухвалення одного із рішень за наслідками розгляду заяви про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, а потягла реалізацію іншого рішення, не передбаченого законодавством. Зазначені аргументи за певних обставин могли б бути слушними, якщо б Міністерство оборони України ухвалило за формою і змістом відповідне рішення, що основується на фактичних підставах та нормативно-правовому регулюванні.
Оскільки заяву позивача не було розглянуто по суті, із прийняттям відповідного рішення, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у неподанні у п`ятнадцятиденний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.09.2019 (справа № 619/205/17).
Проте колегія суддів вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності права позивача на отримання спірної одноразової грошової допомоги та відповідності висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 19.09.2016 №2323/Ж та витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №4008 від 19.09.2016 документам, які подаються згідно ст. 16-4 Закону № 2011-XII та п. 11 Порядку № 975. Оскільки саме в подальшому Міноборони має надати оцінку поданому пакету документів щодо наявності чи відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги тощо.
Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Івано-Франківського обласного військового комісаріату залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від   12 лютого 2018 року  та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                В.М. Кравчук

                                                                                          О.П. Стародуб