ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/103/21 Справа № 206/4863/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 січня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.
за участю:
захисника Виприка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року щодо 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 17.10.2020 о 12 год. 40 хв. в м. Дніпро по вул. Томська 245, керував транспортним засобом Toyota Lite Ace державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 420, 40 гривень.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_2   подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування посилається на такі обставини:
- зазначає, що інспектором поліції грубо порушені норми ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію”, так як його транспортний засіб не був зупинений, а був нерухомий з непрацюючим двигуном;
- від проходження огляду на стан сп`яніння в законному закону порядку не відмовлявся, але зазначив, що не керував транспортним засобом, та буде проходити огляд в присутності адвоката;
- на відеозаписі з місця події вбачається, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння;
- протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та не містять докази, які б підтвердили наявний в його діях склад адміністративного правопорушення, окрім цього, до протоколу не додані пояснення свідків, які були на місці події та викликали поліцію;
- працівники патрульної поліції при спілкуванні не представились, права та обов`язки при здійсненні процесуальних дій не роз`яснили;
- покази свідка ОСОБА_3 не відповідають дійсності, та спростовуються відеозаписом з місця події;
- суд першої інстанції не прийняв до уваги покази свідка ОСОБА_4 , який вказав на те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння;
- свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що не бачили його, та повідомили, що він не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння ;
- суд не врахував, що вся подія сталася протягом однієї години та тринадцять хвилин ( відповідно до відеозапису з місця події) і це був вихідний день, а тому неможливо було дочекатися захисника, при цьому інспектор поліції не дізнався П.І.Б. його захисника, тобто поліцейські не вжили жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати право на отримання правової допомоги;
- судом при винесенні постанови не правильно викладені його пояснення.
Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність. 
       В суді апеляційної інстанції захисник Виприк С.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
       Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.
       Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.
       Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення ; - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , згідно із якими водій ОСОБА_1 у їх присутності у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; - відеозаписом з місця події.
       Доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 про те, що суд не правильно виклав його пояснення, - не заслуговують на увагу та не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як наявні докази у їх сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
       Доводи його про те, що він не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп”яніння.
       Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується також відеозаписом з місця події, згідно із яким на відеофайлі “ 20201018051303000018” видно, як ОСОБА_1 , перебуваючи в автомобілі, під час спілкування з працівниками поліції, вказав, що рухався зі сторони Південного мосту в сторону дому.
       Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Та, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
       Доводи в апеляційній скарзі, що працівники поліції не представились, є необґрунтованими, та спростовуються відеозаписом з місця події “ 20201018051303000018” відповідно до якого, працівник поліції представився та вказав дані, що його ідентифікують, а саме, що він лейтенант поліції ОСОБА_7 . 
Посилання апеляційної скарги на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх обставин та не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, не є слушними, оскільки протокол складений відповідно до вимог чинного законодавства, крім того, містить чіткий виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо допущених порушень під час складання протоколу не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких зауважень, пояснень від ОСОБА_1 не надходило, а міститься лише відмітка про те, що він відмовився від підписання протоколу, будь-яких зауважень щодо підстав незгоди не вказав. 
Посилання в апеляційній скарзі, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не бачили факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та що він не заперечував щодо проходження ним огляду, не є слушними, оскільки вказані свідки зазначили, що були біля автомобіля, особа, що в ньому перебувала, конкретної відмови від проходження огляду не висловлював, а тому був попереджений поліцейськими, що це прирівнюється до відмови. 
       Посилання, що суд першої інстанції не прийняв до уваги покази свідка ОСОБА_4 , який вказав на те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння , суд не може взяти до уваги, оскільки ОСОБА_4 не був свідком всіх обставин, а лише надав розписку, яка підтвердила факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом ( а.с. 7).
       Доводи апеляційної скарги  щодо  порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння в законному порядку,  не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, де зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які підтвердили факт відмови та зазначили, що з їх слів записано вірно, без будь-яких зауважень, також відповідно до відеозапису з місця події “ 20201018051429000034” на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 зазначав, що поки не готовий та чекає адвоката, при цьому поліцейський зауважив та попередив, що не надання чіткої відповіді на пропозицію поліцейського щодо проходження огляду, буде прийматися як пасивна відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
       Посилання в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а чекав захисника суд не бере до уваги, так як відповідно до ст. 256 КУпАП участь захисника при складанні протоколу не є обов`язкова.
       Крім того, згідно із ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тоді як розгляд матеріалів за ст. 130 КУпАП віднесено до компетенції суду ( ст. 221 КУпАП), де був присутній захисник, а не органів Національної поліції ( ст. 222 КУпАП).
       Враховуючи те, що розгляд справи поліцейськими не проводився — порушення права на захист не встановлено.
       Що стосується показів свідка ОСОБА_3 , то судом вони оцінені в сукупності з іншими доказами, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. 
       Досліджені судом першої інстанції докази є достатні у своїй сукупності, а тому не долучення інших письмових пояснень не свідчить про неповноту судового розгляду.
       Доводи в апеляційній скарзі щодо порушення прав ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких поліцейський представився, копія протоколу була вручена ОСОБА_1 особисто, інші обставини щодо порушення його прав не підтверджуються відеозаписом з місця події.
       Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження доказами.
       Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
       При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому постанову суду необхідно залишити без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
                                        П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року – залишити без задоволення.
Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.        

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко