ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" лютого 2021 р.                                     Справа№ 910/12009/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Агрикової  О.В. 
          Мальченко А.О. 
 в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"
на рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2020 року (повний текст складено 02.12.2020)
у справі № 910/12009/20 (суддя Підченко Ю.О.)
за позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО", 
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна", 
про стягнення 31 602,07 грн., - 
в с т а н о в и в :
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.           Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО", звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 31 602,07 грн. 
1.2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги в порядку суброгації (регресу) до відповідача, як страховика особи, що є винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль.

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 р. у справі №910/12009/20 позов ПрАТ "СК "ВУСО" задоволено повністю. Стягнуто з АТ "СК "Країна" на користь ПрАТ "СК "ВУСО" страхове відшкодування в сумі 31 602,07 грн. та судовий збір в сумі 2 102,00 грн. 

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
2.2.          АТ "СК "Країна" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1          У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що відшкодуванню підлягає лише оцінена шкода, з огляду на що відповідач звернувся до експерта, яким складено висновок на підставі якого визначено, що вартість матеріального збитку складає 30896,62 грн. З огляду на викладене, а також те, що полісом передбачено франшизу у розмірі 1000 грн., відповідач вважає, що ним сплачено позивачу страхове відшкодування на суму 29 896, 62 грн. в повному обсязі.
4.2          Відповідач вважає, що оскільки умовами договору добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01 від 17.09.2019 (за якими здійснював виплату страхового відшкодування позивач) визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі розрахунку з СТО офіційного дилера "Mazda", а позивач порушив дану умову, звернувшись до СТО, яке не є таким офіційним дилером.

5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1          У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що звіт, на який посилається відповідач у своєму відзиві є лише попереднім оціночним документом, у якому в т.ч. відсутні положення про попередження експерта про кримінальну відповідальність, а розмір страхового відшкодування має розраховуватися виходячи із фактичних витрат на ремонт пошкодженого в результаті ДТП авто та, при цьому, позивач зазначив, що СТО, на якій здійснювався такий ремонт є офіційним дилером "Mazda", а тому позивачем було дотримано вимоги договору добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01 від 17.09.2019.

6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2020 року, матеріали апеляційної скарги АТ "СК "Країна" у судовій справі №910/12009/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В. 
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2020 року у справі № 910/12009/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7.          Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.           17.09.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (за договором - Страховик) та ОСОБА_1 (за договором - Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Mazda 6", державний номерний знак (надалі - д.н.з.) НОМЕР_1 , 2018 року випуску, франшиза по ДТП "0 грн." (а.с. 11-16).
8.2.          Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.10.2018 у справі № 639/5557/18 встановлено, що 24.09.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участі автомобіля "Mazda 6" д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля "Renault Magnum" д.н.з. НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 20-21).
Відповідно до вказаної постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.10.2018 у справі № 639/5557/18, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого   ст.124 КУпАП.
8.3.          В матеріалах справи міститься копія повідомлення про настання події з наземним транспортним засобом (заяви про виплату страхового відшкодування) від 25.09.2018 згідно якої ОСОБА_1 (водій пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля "Mazda 6" д.н.з. НОМЕР_1 ) звернулася до позивача та просила на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01 від 17.09.2018 здійснити страхове відшкодування на рахунок "СТО АККО-МОРОРС" (а.с. 22-24).
8.4.          При цьому, відповідно до п. 5.2. договору добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01 від 17.09.2018, збиток визначається на СТО офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування ТЗ та обране страховиком.
8.5.          На підтвердження розміру збитку, що був спричинений автомобілю "Mazda 6" д.н.з. НОМЕР_1 , позивач надав рахунок-фактуру ТОВ "АККО МОТОРС" № ДЧ5-0000000079 від 26.09.2018 у якому вказано вартість запчастин, необхідних для ремонту пошкодженого авто на загальну суму 32 157, 31 грн., а також рахунок-фактура ФОП Дяченка Ігоря Володимировича № КА5-0000000357 від 25.09.2018, відповідно до якого вартість робіт з ремонту авто склала 36 539, 57 грн. (а.с. 27, 28).
8.6.          Відповідно до страхового акту № 09719-02 від 09.10.2018 позивачем визначено розмір страхового відшкодування в сумі 62 498, 69 грн. (а.с. 35) та сплачено зазначені грошові кошти на рахунок ТОВ "АККО МОТОРС" в сумі 32 157, 31 грн. на підставі платіжного доручення   № 22759 від 09.10.2018, а також на рахунок ФОП Дяченка Ігоря Володимировича в сумі   30 341, 38 грн. на підставі платіжного доручення № 22758 від 09.10.2018 (а.с. 36).
8.7.           На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 водія транспортного засобу "Renault Magnum" д.н.з. НОМЕР_2 , який є винною особою у скоєнні ДТП, була застрахована Акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна" на підставі полісу № АК/1963191 зі строком дії з 10.10.2017 по 09.10.2018, при цьому цим полісом встановлено ліміт по майну у розмірі 100 000,00 грн. та франшизу в розмірі 1000,00 грн. (а.с. 18, 40, 75).

9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
9.1.          Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, набув права потерпілої у ДТП особи в межах виплаченої суми страхового відшкодування. 
9.2.          Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 - водія транспортного засобу "Renault Magnum" д.н.з. НОМЕР_2 , який є винною особою у скоєнні ДТП, була застрахована Акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна" на підставі полісу № АК/1963191, яким встановлено ліміт по майну у розмірі 100 000,00 грн та франшизу в розмірі 1000,00 грн., саме відповідач є особою, на яку вказаним полісом покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації вищевказаного автомобіля "Renault Magnum" на момент ДТП.
9.3.          Позивач звертався до відповідача із регресною вимогою №9023 від 12.11.2018 р. на суму 62498,69 грн. (а.с. 41).
9.4.          Відповідач у відповідь на вимогу листом від 03.05.2019 №5266 повідомив позивача про те, що за наслідками розгляду регресної вимоги для визначення вартості матеріального збитку майну MAZDA НОМЕР_1 2018 р.в. складено Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №63-D/51/9 відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 30896,62 грн. У додатках до листа зазначено копію експертного висновку (а.с. 42).
9.5.          Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №63-D/51/9 від 22.02.2019 (а.с. 43-54).
9.6.          Доказів задоволення відповідачем регресної вимоги позивача у повному обсязі до матеріалів справи не надано. На переконання позивача, відповідачем недоплачено 31602,07 грн. (62498,69-29896,62-1000).

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1          Враховуючи умови полісу серії № АК/1963191, положення статей 12, 22, 29 Закону, статей 9, 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1192 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в розмірі суми, право на вимогу якої перейшло до останнього
10.2          З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено факт оплати позивачем 62498,69 грн. страхового відшкодування із врахуванням зазначених у страховому акті виключень відносно виставлених рахунків, а також враховуючи встановлений полісом серії № АК/1963191 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб у розмірі 100 000,00 грн. та франшизи - 1 000,00 грн., а також те, що позивачем не заперечується факт виплати йому відповідачем 29896,62 грн., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 31602,07 грн.

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1          Колегія суддів зазначає про помилковість тверджень відповідача про необхідність врахування у якості доказу наданого ним Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №63-D/51/9 від 22.02.2019 р. відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 30896,62 грн. з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Даний пункт Методики наведений у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 21 жовтня 2019 року № 3207/5/1033. 
Разом з тим наявний у матеріалах справи висновок не містить інформації щодо здійснення саме експертом огляду об`єкту автотоварознавчого дослідження. Викладена у цьому висновку інформація щодо цього питання є суперечливою з огляду на те, у висновку зазначено одночасно те, що "огляд проведено у світлий час доби 24.09.2018" та не зазначено про здійснення цього огляду саме експертом, а також те, що "заявка щодо виконання автотоварознавчого дослідження з метою визначення вартості матеріального збитку" надійшла до експерта "21.02.2019", сам висновок складено "22.02.2019".
Частинами 1, 2 статті 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Приписами статті 98 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Таким чином, наданий відповідачем "висновок експертного автотоварознавчого дослідження" не може вважатися висновком експерта в розумінні наведених вище положень процесуального закону. Як слідує із вказаного висновку, останній не містить застереження щодо обізнаності судового експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та має консультативний характер та обґрунтовано не прийнято судом першої інстанції у якості належного та допустимого доказу.
При цьому, як зазначено в прийнятих за результатами перегляду справ даної категорії постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
Оскільки у даному випадку страхове відшкодування встановлюється виходячи із фактичних витрат з відновлювального ремонту автомобіля "Mazda 6" д.н.з. НОМЕР_1 і при цьому, як зазначалося вище, належне визначення позивачем розміру таких витрат в сумі 62 498, 69 грн. відповідачем не спростовано, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилено посилання відповідача на висновок експертного автотоварознавчого дослідження №63-D/51/9 від 22.02.2019.
11.2          Щодо тверджень відповідача про те, що позивачем порушено умову договору добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01 від 17.09.2019 про те, що визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі розрахунку з СТО офіційного дилера "Mazda" оскільки звернення було здійснено до СТО, яке не є таким офіційним дилером колегія суддів зазначає наступне.
Позивачем рахунки щодо відновлювального ремонту на користь ТОВ "АККО МОТОРС" та ФОП Д`яченко І.В.
Як вбачається з наданої до матеріалів справи роздруківки із веб-сайту   https://mazda.ua/, за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться відділ сервісу "АККО МОТОРС", який значиться як офіційний дилер "Mazda". Дана інформація є загальнодоступною та знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет та не заперечується відповідачем (а.с. 115-116).
Крім того у матеріалах справи міститься договір суборенди № 01/11/2018 від 01.11.2018, який був укладений між ТОВ "АККО МОТОРС" (за договором - Орендодавець) та ФОП Дяченком І.В. (за договором - Орендар), відповідно до умов якого (п. п. 1.1, 1.2. договору) Орендодавець зобов`язується надати Суборендареві частину нежитлового приміщення, у тимчасове користування, а Суборендар зобов`язується сплачувати орендну плату в розмірі та строки, зазначені в п. 3 цього Договору, при цьому Орендодавець зобов`язується передати Суборендареві у тимчасове користування частину нежитлового приміщення загальною площею 17,5 кв.м., що знаходиться за адресою: 61010, АДРЕСА_1. При цьому в п. 1.5. зазначеного договору суборенди № 01/11/2018 від 01.11.2018 вказано, що мета суборенди - станція технічного обслуговування (а.с. 31-32).
Також у матеріалах справи наявна копія договору №1/7-12 відповідно до умов якого ФОП Д`яченко, як виконавець зобов`язався здійснювати ремонт та технічне обслуговування за запитом ТОВ "АККО МОТОРС", як замовника (а.с. 132-134).
Тобто виходячи із змісту вищезазначеного договору суборенди № 01/11/2018 від 01.11.2018, а також рахунків-фактур № ДЧ5-0000000079 від 26.09.2018 та № КА5-0000000357 від 25.09.2018 вбачається, що ТОВ "АККО МОТОРС" та ФОП Дяченко Ігор Володимирович, які спільно здійснюють свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 (за якою згідно веб-сайту   https://mazda.ua/   АККО МОТОРС значиться як офіційний дилер "Mazda") і, при цьому, ФОП Дяченко Ігор Володимирович виконує ремонтні роботи із обслуговування авто, запчастини до яких надає ТОВ "АККО МОТОРС".
Водночас умови п. 5.2. договору добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01 від 17.09.2018 не визначають чітких критеріїв щодо того, яким чином має бути визначене СТО офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування ТЗ, а також те, яку саме особу слід вважати таким дилером та натомість вказано, що таке СТО має бути обрано страховиком (позивачем).
Враховуючи викладене, з урахуванням наявних на веб-сайті   https://mazda.ua/ відомостей, а також той факт, що ТОВ "АККО МОТОРС" та ФОП Дяченко Ігор Володимирович здійснюють діяльність з технічного обслуговування авто за однією адресою, яка міститься на вказаному сайті та за якою значиться офіційний дилер "Mazda", слід дійти висновку, що як ТОВ "АККО МОТОРС" так і ФОП Дяченка Ігоря Володимировича можна вважати офіційними дилерами "Mazda" у розумінні умов договору добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01 від 17.09.2018, при тому що вказаних осіб було обрано позивачем, як страховиком.
При цьому, п. 5.2. договору добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01 від 17.09.2018, як і даний договір вцілому, направлений на врегулювання двосторонніх відносин позивача, як страховика, та ОСОБА_1, як страхувальника.
Відтак, умова договору добровільного страхування наземного транспорту №6055576-02-21-01 від 17.09.2018 щодо визначення збитку (вартості відновлювального ремонту авто) на СТО офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування ТЗ - направлена на встановлення правовідношення між сторонами договору та захист їх прав і не стосується третіх осіб. Тобто дана умова встановлює правову визначеність саме між сторонами договору, яка полягає в тому, що у разі настання страхового випадку (ДТП), в результаті якого позивач, як страховик, зобов`язується здійснити відновлювальний ремонт авто страхувальника, то він має його здійснити на відповідній СТО, виходячи із марки авто, при чому на свій вибір.
Наявності заперечень від страхувальника за договором (ОСОБА_1) з приводу обрання ТОВ "АККО МОТОРС" та ФОП Дяченка Ігоря Володимировича в якості осіб, що здійснюватимуть технічне обслуговування автомобіля "Mazda 6" д.н.з. НОМЕР_1 , матеріали справи не містять. Доказів на спростування зазначених доводів, щодо того, що вказаних осіб слід вважати СТО-офіційними дилерами "Mazda" у розумінні п. 5.2. договору страхування, до матеріалів справи не додано.
За таких обставин, можна дійти висновку, що вартість відновлювального ремонту, визначена ТОВ "АККО МОТОРС" та ФОП Дяченком Ігорем Володимировичем на підставі рахунків-фактур № ДЧ5-0000000079 від 26.09.2018 та № КА5-0000000357 від 25.09.2018 слід вважати такою, що є належною в розрізі оцінювання розміру фактичних витрат, які були спричинені внаслідок пошкодження автомобіля "Mazda 6" д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП.

12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:
12.1.           Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем порушено набуте позивачем право на отримання страхового відшкодування.

13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2.           Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.3. Обставини, встановлені рішенням суду в т.ч. в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).
13.4.          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України). 
13.5.          Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
13.6.          Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).
13.7.          Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України).
13.8. Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
13.9.          Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України). 
13.10.          Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч. 13 ст. 8 ГПК України).
13.11.          Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
13.12.          Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
13.13.          Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
13.14.          Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічна норма міститься у статті 9 Закону України "Про страхування".
13.15.          До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст. 27 Закону України "Про страхування").

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.          Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
14.2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2020 року у справі №910/12009/20 залишити без змін.
14.3.           Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2020 року у справі №910/12009/20 залишити без задоволення.

15.          Розподіл судових витрат:
15.1.           Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2020 року у справі №910/12009/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2020 року у справі №910/12009/20 залишити без змін.
3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна".
4. Справу №910/12009/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено - 25.02.2021 р. 

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                О.В. Агрикова

                                                                                А.О. Мальченко