Ухвала
28 січня 2021 року
м. Київ
справа № 554/5798/19
провадження № 61-557ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про захист права на особисте життя та його таємницю,
ВСТАНОВИВ:
11 січня 2020 року  ОСОБА_1 подала через засоби поштового зв`язку до Верховного   Суду   касаційну   скаргу   на  рішення  Октябрського  районного  суду  м. Полтави від 29 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заявником не заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що об'єктивно перешкоджали подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк.
Отже особі, яка подала касаційну скаргу необхідно надати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, із відповідним обґрунтуванням та доведенням поважності причин його пропуску.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.
Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги закріплені у статті 392 ЦПК України.
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.
Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право:
- залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
- скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
- скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
- скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;
- у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;
- у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить: скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції повністю і змінити рішення не передаючи справу на новий розгляд.
Заявником не сформульовано належним чином процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.
Отже, ОСОБА_1 необхідно уточнити касаційну скаргу, прохальна частина якої повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із обов`язковим зазначенням судових рішень (дати), які вона просить скасувати, а також яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду касаційної скарги. 
Направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги та копії скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.
З огляду на вищевказане касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
Керуючись статтями 185, 260, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Є. В. Петров