Справа № 759/201707/19                                                                                    Суддя в суді першої інст. - Дячук С.І.
Провадження № 33/824/300/2021                                                                                  Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
вул. Солом`янська, 2-А, м. Київ, 03110, тел./факс (044) 284-15-77
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 42258617

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
     22 січня 2021  року                                                                   м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,
за участю:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,  представника - адвоката Ткачука В.В., 
         розглянувши в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019  року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, 
 
В С Т А Н О В И В:
         Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 09 жовтня 2019 року, близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "АУДІ" д.н.з НОМЕР_1 по пр-ту Перемоги, 115 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обгрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що в судовому засіданні суду першої інстанції він присутній не був, а копію оскаржуваної постанови отримав поштою 29 жовтня 2020 року.
Вказує, що постанова є незаконною та необґрунтованою; ухвалена з істотним порушенням вимог матеріального та процесуального права; висновки суду суперечать фактичним обставинам у справі.
Зазначає, що матеріали справи не містять направлення водія на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, акту огляду на стан сп`яніння, а також інформації про відсторонення водія від керування транспортним засобом, проте судом не надано належної правової оцінки зазначеним порушенням при складенні протоколу працівниками поліції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника,  які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
           З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували би наведені апелянтом підстави.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами з точки зору їх належності та допустимості,  зокрема: 
- протоколом серії БД №284755 про адміністративне правопорушення від 09 жовтня 2019 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_2  від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що вказані свідки події підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку;
- розпискою про передачу автомобіля "АУДІ" д.н.з НОМЕР_1  іншій особі- ОСОБА_5 для його доставки за місцем проживання водія вказаного транспортного засобу;
- відеозаписом, на якому зафіксовані обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Суддею також враховано фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження у вищевказаних доказах, і які свідчать про те, що 09 жовтня 2019 року, близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "АУДІ" д.н.з НОМЕР_1 по пр-ту Перемоги, 115 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху.
 Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
  Положення п.4 розділу І цієї ж Інструкції визначають ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови та почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
   Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
  У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.
Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України.
Крім того, під час апеляційного розгляду не надано жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на нього адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення під час апеляційного перегляду матеріалів справи не встановлено.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського  районного суду м. Києва від 20 листопада  2019 щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП -  без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
Суддя                                                                                                  В.С. Полосенко