ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

05 січня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №583/2830/20 
Номер провадження 22-ц/816/90/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М., 
сторони:
позивач  - ОСОБА_1 ,
відповідач – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Алмаз 97/2»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2020 року в складі судді Плотникової Н.Б., ухвалене у м.Охтирка, 

                                                               в с т а н о в и в:

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСББ «Алмаз 97/2» про захист честі, гідності та ділової репутації.
Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 3 групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – інвалідів війни. Він проживає разом із дружиною в квартирі площею 64,1 кв.м і згідно із законодавством має право на 100% знижку плати за житлово-комунальні послуги на 52,5 кв.м і оплачує лише за 11,6 кв.м, що становить 40,50 грн щомісяця. 
Правління ОСББ «Алмаз 97/2» йому повідомило, що у зв`язку із збільшенням тарифу на утримання будинку, згідно з рішенням загальних зборів від 03.03.2017 р. з 1,99 грн до 3,50 грн з 1 кв.м, він повинен сплачувати різницю між цими сумами власними коштами, оскільки пільгу йому держава компенсувала лише в розмірі 1,99 грн. Вважав, що з квітня 2017 року йому безпідставно почали нараховувати заборгованість зі сплати внеску на управління (утримання та обслуговування) багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 , який входить до складу ОСББ «Алмаз 97/2», яка станом на 01 липня 2020 року становить 1125,93 грн. 
Вважає, що дана заборгованість нарахована йому безпідставно та незаконно, а інформація щодо наявності у нього заборгованості, яку поширює відповідач, є недостовірною. 
Ця недостовірна інформація була неодноразово поширена відповідачем, зокрема: на засіданні правління ОСББ «Алмаз 97/2» 04 вересня 2018 року в присутності членів правління, що підтверджується протоколом засіданні правління ОСББ «Алмаз 97/2 від 04.09.2018 р.; розміщенням щомісячно інформації – списку мешканців будинку АДРЕСА_1 , які мають заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території - на інформаційних щитах будинку за адресою АДРЕСА_1 ; наданням інформації до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради про наявність у нього простроченої понад 3 місяці заборгованості з оплати послуг з утримання багатоквартирного будинку. 
Інформація, поширена щодо нього відповідачем, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ним правил співжиття, прийнятих у суспільстві вимог та принципів етики і моралі та є такою, що порушує його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до гідності, честі та недоторканості ділової репутації, інформацію, розповсюджену відповідачем, що ОСОБА_1 є боржником зі сплати коштів за утримання будинку та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСББ «Алмаз 97/2» спростувати поширену відносно нього недостовірну інформацію шляхом озвучення на найближчих зборах ОСББ «Алмаз 97/2», розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , які відбудуться, після набрання судовим рішенням законної сили у справі; зобов`язати ОСББ «Алмаз 97/2» спростувати поширену відносно нього недостовірну інформацію шляхом виключення ОСОБА_1 зі списку мешканців будинку АДРЕСА_1 , які мають заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території; зобов`язати ОСББ «Алмаз 97/2» в найкоротші терміни після набрання судовим рішенням законної сили у справі направити до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради достовірну інформацію щодо ОСОБА_1 , який не має жодної заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, невідповідність його нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильну оцінку наданих ним доказів, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд належним чином не оцінив надані ним докази, які підтверджують факт поширення відповідачем відносно нього недостовірної інформації. Вважає, що суд безпідставно вважав обґрунтованою заборгованість ОСОБА_1 по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території (платіж на управління будинком) та не надав позивачу можливості озвучити свою позицію по справі, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «Алмаз 97/2» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. Вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають та фактично зводяться до переоцінки доказів по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника – адвоката Розторгуєвої В.Б., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо  визнає, що суд першої інстанції  ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проживає в квартирі АДРЕСА_3 . Управління зазначеним багатоповерховим будинком здійснюється Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Алмаз 97/2».
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 3 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – інвалідів війни та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів, гаранті їх соціального захисту» (в редакції, що діяла на час виникнення заборгованості) має право на 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.
Сторонами не заперечується, що позивач проживає разом з дружиною в квартирі площею 64,1 кв.м і пільги позивачу, як інваліду війни, надаються на площу житла 52,5 кв.м.
Рішенням загальних зборів ОСББ «Алмаз 97/2» від 03 березня 2017 року з 01 квітня 2017 року підвищено тариф на утримання будинків та прибудинкових територій, що входять до складу ОСББ «Алмаз 97/2», у розмірі 3,50 грн. 
Тобто, розмір витрат на утримання будинків та прибудинкових територій, який нараховується позивачу на його квартиру, становить 224,35 грн (64,1 кв.м х 3,50 грн = 224,35 грн).
Враховуючи лист Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради № 2291 від 04.04.2017 р. сума грошових коштів, які компенсуються державою позивачу, становить 104,48 грн на місяць (52,5 кв. м х 1,99 грн = 104,48 грн).
Також встановлено, що з 01.08.2018 р. розмір відшкодування державою позивачу витрат на оплату послуги з управління багатоквартирним будинком становить щомісячно 183,75 грн (52,5 кв. м х 3,50 грн = 183,75 грн).
У зв`язку зі збільшенням тарифу та відмовою позивача сплачувати вартість послуги, яка не компенсується державою, відповідач нараховував позивачу заборгованість.
Згідно з довідкою ОСББ «Алмаз 97/2» № 149 від 20.07.2020 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати внеску на управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 , який входить до складу ОСББ «Алмаз 97/2», станом на 01 липня 2020 року становить 1125,93 грн (а.с. 13).
Згідно з уточненою довідкою № 627 від 20 липня 2020 року, загальна сума заборгованості позивача з 01.04.2017 р. по 30.06.2020 р. становить 1390,28 грн (а.с. 41).
Судом встановлено, що відповідачем була поширена інформація щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління будинком, а саме: на засіданні правління ОСББ «Алмаз 97/2» 04.09.2018 р. в присутності членів правління, що підтверджується протоколом засіданні правління ОСББ «Алмаз 97/2 від 04.09.2018 р.;  шляхом розміщення щомісячно інформації – списку мешканців будинку АДРЕСА_1 , які мають заборгованість зі сплати внеску на управління багатоквартирним будинком - на інформаційних щитах будинку за адресою АДРЕСА_1 ; наданням інформації до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що поширена відповідачем інформація є достовірною і не порушує прав позивача, який дійсно має заборгованість з оплати послуг на управління будинком.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.          
Положеннями ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Частиною 1 ст. 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.
Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
Як вбачається з роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі в тексті - Постанова Пленуму ВСУ № 1), чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.
Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
Відповідно до роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 1 юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:
а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;
б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;
в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;
г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.
Згідно з роз`ясненнями п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 1 обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.
На підставі доказів, наданих відповідачем для спростування доводів позовної заяви, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що інформація про наявність у ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг на управління будинком є достовірною.
Так, відповідачем надано суду копію протоколу № 5 зборів ОСББ «Алмаз 97/2» від 03.03.2017 р., згідно з яким з 01.04.2017 р. підвищено тариф на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що входять до складу ОСББ «Алмаз 97/2», у розмірі 3,50 грн, копію протоколу № 7 зборів ОСББ «Алмаз 97/2» від 02.08.2018 р., відповідно до якого з 01 серпня 2018 р. затверджено внесок на управління багатоквартирним будинком в розмірі 3,50 грн. за 1 кв.м.
При розрахунку заборгованості, зазначеному відповідачем у довідках № 149 від 20.07.2020 р. та № 627 від 20.07.2020 р. була врахована пільга позивача, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гаранті їх соціального захисту».
Доказів недостовірності поширеної інформації позивач не надав та не довів, що порушені його особисті немайнові права.
Надані позивачем докази підтверджують лише поширення інформації, проте, не доводять її недостовірності.
Скасування судового наказу у справі № 583/619/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Алмаз 97/2» заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території не свідчить про відсутність такої заборгованості, оскільки скасовуючи судовий наказ, суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право, а тому заявлені вимоги можуть бути розглянуті лише в позовному провадженні.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.
Тому, у цій справі відповідач, спростовуючи недостовірність інформації, повинен був довести обґрунтованість заборгованості позивача.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд самостійно, без пред`явлення зустрічного позову відповідачем визнав заборгованість ОСОБА_1 обґрунтованою, є безпідставними. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін, проте, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Така відмова суду відповідає нормам процесуального закону та не порушує прав позивача.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції  правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню. 
Керуючись ст. ст. 367, 368,  п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. ст. 375, 381 – 384, 389 ЦПК України,  

                                                         п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2020 року залишити без змін. 
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий -                                                                                          О.Ю. Кононенко

Судді:                                                                                                       О.І. Собина

                                                                                                                  Т.А. Левченко