РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року
м. Рівне

Справа № 556/700/19
Провадження № 22-ц/4815/18/21

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Іванків О.В. 

Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В., 
судді: Шимків С.С., Ковальчук Н.М.
секретар судового засідання: Шептицька С.С.,
з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Собіщицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 квітня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Собіщицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області  про   визнання права постійного користування майном ( земельною ділянкою) в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Собіщицької сільської ради Володимирецького району про визнання за нею права на постійне користування земельною ділянкою в порядку спадкування за заповітом. 
В обґрунтування своїх вимог зазначала, що після смерті ОСОБА_3 вона, як спадкоємець за заповітом, успадкувала майно спадкодавця - житловий будинок з господарськими будівлями в с. Собіщиці Володимирецького району, який розташовано на земельній ділянці площею 0,60 га, оформила право власності на спадкове майно та зареєструвала його у встановленому порядку. Вважає, що внаслідок таких дій набула право користування земельною ділянкою, на якій розташовано житловий будинок, однак, звернувшись до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки, отримала відмову, яку вважає незаконною.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 квітня 2020 року позов задоволено.
Визнано за  ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право постійного користування земельною ділянкою площею 0,60 га, розташованою в АДРЕСА_1 , яка перебувала в постійному користуванні ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі голова Собіщицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його незаконним та не обґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права. 
Вказує, що в основу обґрунтованості позовних вимог Позивачки та висновків оскаржуваного судового рішення покладено свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.10.1997 року, разом з тим, такий документ є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом переходу від спадкодавця до спадкоємця права на земельну ділянку оскільки він суперечить іншим документами та відомостями наявними у Собіщицькій сільській раді Володимирецького району Рівненської області, зокрема, надані Позивачці відомості з погосподарських книг вих. №02-24/21 від 17.01.2018 року, які вказують про те, що в користуванні ОСОБА_3 перебувала земельна ділянка площею 0,41 га.
З цих міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначає, що вона, як спадкоємець за заповітом, успадкувала майно спадкодавця та зареєструвала його у встановленому порядку.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державним нотаріусом встановлений розмір земельної ділянки, який сторонами не оспорювався, а тому на час своєї смерті ОСОБА_3 мала в постійному користуванні земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану на землях Собіщицької сільської ради Володимирецького району, відповідно право постійного користування, набуте спадкодавцем у спосіб та порядку, що діяли за її життя, підлягають спадкуванню.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

16.01.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Собіщицької сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, проте їй було відмовлено, оскільки за адресою АДРЕСА_1 знаходиться земельна ділянка загальною площею 0,4100 га. (а.с. 12).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.10.1995 року (а.с. 8).
Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на ім`я позивачки ОСОБА_1 , який посвідчений Собіщицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області 13.03.1986 року № 4 (а.с.13).
В порядку, встановленому законом, позивач прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом НБО 0587378 від 23.10.1997 року, реєстраційний номер 3618, до складу спадкового майна входять житловий будинок житловою площею 15 кв.м. з господарськими будовами (хлів), розташованими згідно з даними записів у погосподарській книзі №1 виконкому Собіщицької сільської ради на земельній ділянці площею 0,60 га.
Однак, як вбачається з витягів із погосподарських книг та з земельнокадастрової книги, земельна ділянка, що належала до б. АДРЕСА_1 в 1950 році мала площу 0,26 га, в 1950-60 роки мала площу 0,29 га, в 1970 роки 0,25 га, в 1980 роки 0,35 га, з 1993 року та на початку 2000-х мала площу 0,46 га, а згідно геодезичної зйомки в 2009 році її площа склала 0,411 га.(а.с. 21-24).
Тобто, будь-які докази, що спадкодавець ОСОБА_3 на момент своєї смерті мала в користуванні земельну ділянку належну до її домоволодіння площею 0,60 га в матеріалах справи відсутні.
Спадкова справа, в якій зі слів позивачки, начебто була присутня довідка з сільради про належність до її будинку земельної ділянки площею 0,60 га не збереглась в архіві нотконтори.
Рішення сільрадою про виділення в користування ОСОБА_3 земельної ділянки саме такої площі 0,60 га не приймалось.
Як вбачається з норм Земельного Кодексу України, який діяв на час відкриття спадщини, та на час вирішення спору, зокрема, ст.ст.30,67 ЗК України в редакції 1993 року та ст.120,121 ЗК України в діючій редакції, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, в межах норм передбачених законом, зокрема для сільських населених пунктах 0,25 га, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.10.1997 року не є правовстановлюючим документом, що підтверджує права спадкодавця на земельну ділянку чи право спадкоємця безпосередньо на цю земельну ділянку, а вказаний документ лише фіксує місцезнаходження іншого нерухомого майна, яке було успадковане позивачкою і знаходиться на земельній ділянці, яка на час видачі та реєстрації цього свідоцтва знаходилась на території Собіщицької сільської ради.
Таким чином, на час відкриття спадщини, у користуванні ОСОБА_3 знаходилась земельна ділянка площею 0,4110 га.. Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому у  ОСОБА_1 виникло право на користування земельною ділянкою саме такої площі, а не 0,60 га. Отже, її позовні вимоги про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права постійного користування земельною ділянкою площею 0,60 га, розташованою в АДРЕСА_1 , яка перебувала в постійному користуванні ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є безпідставні.
За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином з  ОСОБА_1 на користь Собіщицької сільської ради належить до стягнення 1152,62 грн. понесених судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу Собіщицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області задовольнити.
Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 квітня 2020 року скасувати.
В задоволенні позову  ОСОБА_1 до Собіщицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області  про   визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 0,60 га, розташованою в АДРЕСА_1 , яка перебувала в постійному користуванні ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Стягнути із  ОСОБА_1  в користь Собіщицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області понесені судові витрати в сумі 1152 грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 березня 2021 року.

Головуючий:                                                                                         С.В. Боймиструк

Судді:                                                                                                   Н.М. Ковальчук 
       С.С. Шимків