Постанова
Іменем України
30 березня 2021 року
м. Київ
справа № 161/7212/19
провадження № 61-12591св20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Синельникова Є. В., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , Луцька міська рада, садівниче товариство «Маяк»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області, у складі судді 
Кихтюка Р. М., від 18 січня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Карпук А. К., від 22 липня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , Луцької міської ради, садівничого товариства «Маяк» (далі - СТ «Маяк», Товариство) про визнання недійсним членства у садівничому товаристві, визнання недійсним протоколу садівничого товариства, скасування рішення Луцької міської ради та державного акту на земельну ділянку.
Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого увійшла садова земельна ділянка АДРЕСА_1. 
У 1997 році вона подала до СТ «Маяк» заяву про вступ у члени товариства, яка в цьому ж році була задоволена та її рішенням правління СТ «Маяк» було прийнято в члени товариства, видано членський квиток. По 2012 рік включно вона сплачувала відповідні членські внески та разом зі своїм cином ОСОБА_4 обробляла земельну ділянку.
19 червня 2004 року ОСОБА_2 подала до Товариства заяву про переоформлення на неї належної ОСОБА_3 земельної ділянки. Зазначена заява була задоволена рішенням правління СТ «Маяк», та в подальшому спірна земельна ділянка була приватизована ОСОБА_2 .
Посилаючись на порушення процедури вступу ОСОБА_2 у члени Товариства, відсутності її згоди на вступ у члени СТ «Маяк» 
ОСОБА_2 , позивач просила суд:
-          визнати незаконним членство ОСОБА_2 в СТ «Маяк»;
-          визнати незаконним протокол СТ «Маяк» № 2 від 19 липня 2004 року в частині визнання ОСОБА_2 власником земельної ділянки №  АДРЕСА_1 ;
-          скасувати рішення Луцької міської ради від 06 лютого 2007 року в частині визнання власником спірної земельної ділянки 
ОСОБА_2 ;
-          визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 277615 від 25 червня 2007 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 
2020 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 набула членство 
в СТ «Майк» в порядку, визначеному пунктом 8 Статуту Товариства, за відповідної згоди ОСОБА_1 . При цьому позивачем не надано доказів того, що переоформлення земельної ділянки на ОСОБА_2 та вступ її у члени садівничого товариства відбулися з порушенням законодавства. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Волинського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 24 липня 2020 року, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2020 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновком міськрайонного суду про недоведеність порушення СТ «Маяк» процедури прийняття  ОСОБА_2 у члени товариства та неправомірності дій ОСОБА_2 щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку. Колегією суддів враховано, що питання про прийняття особи в члени СТ «Маяк»  вирішується на підстав письмової заяви і така заява була подана лише ОСОБА_2 . При цьому, зазначена заява містила згоду ОСОБА_1 , яка тривалий час не оспорювала членство ОСОБА_2 у СТ «Маяк».
Короткий зміст вимог касаційної скарги
В поданій у серпні 2020 року до Верховного Суду касаційній скарзі на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 
2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 22 липня 
2020 року  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження в справі № 161/7212/19 та витребувано її матеріали з місцевого суду.
У листопаді 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована помилковістю висновків судів попередніх інстанції, які ухвалюючи оскаржені судові рішення, поверхнево дослідили та надали необ`єктивну оцінку зібраним по справі доказам, проігнорували доводи поданих нею позовної заяви та апеляційної скарги. 
ОСОБА_1 наголошує на тому, що згоди на вступ ОСОБА_2 у члени СТ «Маяк» вона не надавала, а підпис від її імені на заяві 
від 19 червня 2004 року є підробленим.
Звертає увагу, що у визначений судом першої інстанції строк відповідачем ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подано, а подані 08 серпня 
2019 року пояснення не містять відповідного клопотання про продовження процесуального строку на їх подання.
Вважає, що головуючий у суді першої інстанції - суддя Кихтюк Р. М. ставився до неї упереджено.
Всупереч вимог статті 15 ЦПК України апеляційний суд не допустив до участі у розгляді справи її представника - адвоката Кінах Я. В. 
Крім того, суди попередніх інстанцій не направляли на адресу її представника судові повістки та процесуальні документи по справі, чим позбавили її права на захист.
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу 
У лютому 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_2 подала пояснення на касаційну скаргу, які за своєю суттю є відзивом, однак їх доводи не можуть бути враховані касаційним судом, як такі, що подані з пропуском строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття касаційного провадження та всупереч вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України до них не додано докази надсилання їх копії іншим учасникам справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ІНФОРМАЦІЯ_1  помер ОСОБА_3 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , як його дружина та дочка.
ОСОБА_3 був членом СТ «Маяк» і за життя йому було виділено в користування земельну ділянку №  АДРЕСА_1 в дачному масиві.
На час виникнення спірних відносин СТ «Маяк» діяв на підставі Статуту, прийнятого рішенням конференції, оформленим протоколом № 1 
від 26 лютого 1995 року, та зареєстрованим рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 79 від 28 лютого 1996 року (далі - Статут).
Відповідно до пункту 8 Статуту у разі смерті, або вибуття члена Товариства з нього в силу інших причин (у тому числі за заявою) вступити в Товариство має право один із спадкоємців у відповідності до чинного законодавства. Прийняті в члени товариства спадкоємці від вступних внесків звільняються.
19 червня 2004 року ОСОБА_2 звернулась до СТ «Маяк» із заявою про переоформлення земельної ділянки в садівничому товаристві, яка належала її батькові ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її ім`я.
Зазначена заява крім підпису ОСОБА_2 містить напис:
« ОСОБА_6 (дружина ОСОБА_3 ) проти оформлення не заперечую. 19.06.2004 р» та підпис.
Рішенням правління СТ «Маяк», оформленим протоколом № 2 
від 19 липня 2004 року, надано згоду на переоформлення на ОСОБА_2 земельної ділянки №  АДРЕСА_1 .
Згідно висновку експерта № 589 від 21 липня 2015 року встановити ким, ОСОБА_1 чи іншою особою виконаний підпис, розміщений після рукописного запису «…не заперечую 19.06.2004 р.» в заяві від 19 червня 2004 року на переоформлення земельної ділянки №  АДРЕСА_1 , не виявилось можливим.
25 червня 2007 року ОСОБА_2 видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0582 га по 
АДРЕСА_1 . 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
За змістом пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частин першої-другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до пунктів 2, 5 Статуту СТ «Маяк», Товариство є юридичною особою, має розрахунковий рахунок в банку, печатку та штамп зі своєю назвою. Основною метою і завданням Товариства являється організація садівництва, ефективне використання земельних ділянок для вирощення фруктів, ягід та овочів, іншої сільськогосподарської продукції, створення умов для культурного відпочинку і зміцнення здоров`я садоводів та членів їх сімей.
Прийом громадян у члени товариства проводиться за письмовою заявою (пункт 7 Статуту).
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про кооперацію», кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.
Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності (стаття 2 Закону України «Про кооперацію») 
Відповідно до статті 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.
Звертаючись до суду із розглядуваним позовом,  ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 та має рівні з ОСОБА_2 права щодо вступу у члени СТ «Маяк», а тому прийняття ОСОБА_2 до членів Товариства без її на те згоди, як іншого спадкоємця, є неправомірним та таким, шо порушує її права.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши, що відповідно до положень пунктів 7, 8 Статуту СТ «Маяк» після смерті ОСОБА_3 із письмовою заявою про вступ до членів товариства звернулася лише ОСОБА_2 , проти чого ОСОБА_1 , не заперечувала, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення правління СТ «Маяк», оформленого протоколом № 2 від 19 липня 2004 року про прийняття ОСОБА_2 у члени 
СТ «Маяк» та передачу їй права користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 в дачному масиві, а також задоволення похідних від неї вимог про скасування рішення Луцької міської ради № 10/40 від 06 лютого 2007 року «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для ведення садівництва» в частині визнання власником спірної земельної ділянки ОСОБА_2 та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. 
Твердження позивача про відсутність її згоди на вступ ОСОБА_2 до 
членів СТ «Маяк», спростовані змістом поданої ОСОБА_2 
19 червня 2004 року на ім`я голови садівничого товариства заяви, яка була оцінена судами попередніх інстанцій в сукупності з іншими доказами.
Суди попередніх інстанцій встановили, що зазначена заява ОСОБА_2 від 19 червня 2004 року містить згоду ОСОБА_1 щодо переоформлення земельної ділянки.
Заперечуючи факт належності їй підпису на заяві від 19 червня 2004 року, ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження своїх доводів. 
За результатами проведення у кримінальному провадженні судової почеркознавчої експертизи не надано категоричної відповіді на питання ким, ОСОБА_1 чи іншою особою виконано підпис на заяві 
від 19 червня 2004 року про вступ  ОСОБА_2 до членів СТ «Маяк».
Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи під час розгляду цивільної справи № 161/7212/19 позивачем не подавались.
Аргументи касаційної скарги про те, що суди не надали належну оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані. Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду є вмотивованими і містять відповідні висновки щодо оцінки доказів, в межах підстав та предмету позову.
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. 
Верховний Суд також враховує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження фактів звернення ОСОБА_1 до садівничого товариства із письмовою заявою про вступ до його членів та задоволення такої заяви товариством.
Доводи касаційної скарги про упереджене ставлення до заявника судді Кихтюка Р. М. нічим не підтверджені, а крім того ані позивач ані її представник, в порядку, передбаченому статтями 36-40 ЦПК України, не заявляли про відвід судді Кихтюка Р. М.
Підлягають відхиленню також доводи касаційної скарги про порушення права позивача на правову допомогу, оскільки згідно з протоколом судового засідання від 22 липня 2020 року та записом фіксування його технічними засобами ОСОБА_1 не заперечувала проти розгляду справи апеляційним судом за відсутності осіб, які не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою її представника не заявляла. 
Отже, оскаржені судові рішення ухвалені із правильним застосуванням норм матеріального права та без порушення норм матеріального права, які б тягнули за собою їх скасування, а доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України оскаржені судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області  від 18 січня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду 
від 22 липня 2020 року залишити без змін.
Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 
2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 22 липня 
2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович Н. Ю. Сакара  Є. В. Синельников