У х в а л а  
 
05 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 755/9993/20
провадження № 61-3290 ск 21
 
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
 
В с т а н о в и в:
 
19 лютого 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду               м. Києва від 31 липня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду                  від 08 жовтня 2020 року.
 
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року на підставі пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
Подана касаційна скарга в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
 
Статтею 390 ЦПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, однак заявником не було надано клопотання про поновлення цього строку з долученням належних доказів (документів) на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження (з доданими до неї відповідними доказами) або навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року.
 
У порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не вказано усіх осіб, які беруть участь у справі, їх місцезнаходження, місце проживання чи перебування.
 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.
 
Враховуючи наведене, заявнику необхідно надати належним чином оформлену за змістом касаційну скаргу, яка має бути подана до суду із доданими до неї копіями у відповідній кількості для інших учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 260, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
У х в а л и в:
 
Залишити без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, і надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 березня                      2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             В. М. Ігнатенко