УХВАЛА

11 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/7294/2020
адміністративне провадження № К/9901/6970/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Шевцової Н.В., Уханенка  С.А.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від    09 грудня 2020 року в справі №520/7294/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним і скасування наказу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )  звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУ НП в Харківській області), у якому просила визнати протиправним і скасувати пункт                    11 наказу №302 від 29 квітня 2020 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позову: визнано протиправним і скасовано пункт 11 наказу ГУ НП в Харківській області №302 від               29 квітня 2020 року, яким до підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в ОВС організаційно-методичного відділу УКР ГУ НП в Харківській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
26 лютого 2021 року до Суду надіслано касаційну скаргу ГУ НП в Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року в справі №520/7294/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Другого апеляційного адміністративного суду від                        09 грудня 2020 року встановлено, що  її прийнято у відкритому судовому засіданні, повний текст якої складено цього ж дня.
За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 11 січня                   2021 року (08-10 січня 2021 року - вихідні дні).
Касаційну скаргу подано 26 лютого 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що копію постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року отримано 29 січня 2021 року. На підтвердження цих обставин скаржником додано копію конверта від Другого апеляційного адміністративного суду, в якому вона направлялась, копію супровідного листа про її направлення від цього суду, а також роздруківку із офіційного сайту                АТ «Укрпошта» про відстеження відправлення.
Оскільки касаційну скаргу подано скаржником протягом тридцяти днів із дня вручення йому оскаржуваного судового рішення, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправним і скасування пункту  наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що підполковник поліції ОСОБА_1 обіймає посаду старшого оперуповноваженого в ОВС організаційно-методичного відділу УКР ГУ НП в Харківській області.
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якої не входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для нього.
Зазначає, що надзвичайна подія за участю позивача, яка слугувала підставою для проведення службового розслідування стосовно неї, набула розголосу у засобах масової інформації та мережі Інтернет. Відповідні публікації зазнали значного обговорення громадськості, ураховуючи значну кількість коментарів осіб, які критично сприйняли цю подію, що набула суспільного резонансу. 
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи касаційної скарги з огляду на те, що твердження скаржника, що справа становить значний суспільний інтерес, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи. Не підтвердженим є те, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.
Отже, наведені відповідачем в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що саме ця справа становить значний суспільний інтерес, має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Водночас яку саме норму права неправильно застосували суди, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду саме у спірних правовідносинах, скаржником не зазначено. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що скаржник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не указав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, установлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 12, 248, 329, 332, 333, 334 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву Головного управління Національної поліції в Харківській області про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року в справі №520/7294/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          Н.В. Шевцова
                                                                                                      С.А. Уханенко