ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/638/21 Справа № 201/4863/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Деркач Н.М., Макарова М.О.,
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою 
                ОСОБА_1 , 

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства “УкрСиббанк” до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат, - 

ВСТАНОВИЛА: 

       Акціонерне товариство “УкрСиббанк” (далі — АТ “УкрСиббанк”) у жовтні 2014 року звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів виниклу заборгованість за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 квітня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є позивач АТ «Укрсиббанк» та відповідачем  ОСОБА_2  було укладено кредитний договір і встановлено відсотки за користуванням цим кредитом, кредитні кошти відповідачу було надано, договір почав виконуватися. З іншим відповідачем було укладено договір поруки і він зобов`язався погашати борг кредитонабувача. Укладалися додаткові угоди. Але в порушення умов цього договору і закону відповідач перестав виплачувати тіло кредиту та відсотки, інші виплати, утворилася заборгованість, в добровільному порядку погашення заборгованості не відбулося. Вважають вказане незаконним і просили стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість по кредитному договору з урахуванням штрафних санкцій та витрат на судовий збір, задовольнивши позов у повному обсязі. 
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2020 року позов банку задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість по кредитному договору № 278-1-024-В6 від 18 квітня 2006 року в сумі 9 858,66 доларів США, еквівалентно 263 187, 75 грн., з яких заборгованість по кредиту – 9 737, 30 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом – 121, 36 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором – 2 380, 75 грн. і пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками – 84, 36 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішенням  ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з неї, як з поручителя, суми заборгованості, посилаючись на те, що банк пропустив передбачений ст.559 ЦК України строк пред`явлення вимоги.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
       Судом встановлено, що між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є позивача АТ «Укрсиббанк», та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 278-1-024-В6 від 18 квітня 2006 року. За умовами кредитного договору відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 24 484 долари США для своїх потреб зі сплатою обумовлених відсотків за користування кредитом (11.80%) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту – до 17 квітня 2027 року. 
       Банк виконав умови кредитного договору та на підставі заяви відповідача ОСОБА_2 надав їй кредитні кошти у розмірі 24 484 долари США, що підтверджується доказами і фактично не заперечується сторонами. 
       В забезпечення виконання зобов`язань по вказаним кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_1 18 квітня 2006 року було укладено окремий договір поруки, згідно умов якого цей відповідач взяв на себе зобов`язання відповідати по кредитним зобов`язанням ОСОБА_2 (у вказаних в договорі межах) та разом з ним нести солідарну відповідальність перед відповідачем – банком - у повному обсязі цих зобов`язань, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки (штрафу, пені). 
       З матеріалів справи вбачається, що відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконують, суму кредиту та нараховані відсотки банку не сплачують, внаслідок чого станом на 10 квітня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 9 858.66 доларів США, еквівалентно 263 187 грн. 75 коп., з яких заборгованість по кредиту – 9 737.30 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом – 121.36 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором – 2 380 грн. 75 коп. і пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками – 84 грн. 36 коп. 
       Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що виникла заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню як з боржника так і з поручителя у повному обсязі відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості.
Проте з таким висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання (частина перша статті 628 ЦК України).
Відповідно до п.5.5 кредитного договору у випадку невиконання або прострочення виконання грошових зобов`язань, передбачених цим догвором, а також будь-якими іншими угодами, що укладені або будуть укладені в майбутньому між банком та позичальником, банк може змінити термін повернення кредиту в повному обсязі та плати за кредит, в сторону зменшення в порядку визначеному в розділі 11 договору.
Згідно п.5.6 кредитного договору у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більш ніж на 5 календарних дні, та/або у випадку порушення позичальником умов договору застави, вказаного в п.2 договору банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку визначеному в розділі 11 договору.
Розділом 11 кредитного договору визначено порядок дострокового повернення кредиту. Даним розділом визначено, що відповідно до ст.525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п.2.3, 5.3, 5.5., 5.6, 5.7, 5.8, 5.11, 7.4, частини 2 п.9.2 цього договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п.1.2.2 цього договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит — обов`язковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов`язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі.
З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2015 року за вих.№30-11/24512 АТ «Укрсиббанк» було направлено вимогу ОСОБА_2 щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № 278-1-024-В6 від 18 квітня 2006 року протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення, у розмірі 783, 50 доларів США за кредитом та 1 309, 63 доларів США за відсотками. Також даною вимогою попереджено позичальника, що у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги — з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту АТ «Укрсиббанк», вимагає виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 278-1-024-В6 від 18 квітня 2006 року, а саме сплатити банку заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплати нарахованих відсотків, що разом становить 16 091, 13 доларів США /а.с.155/.
Така ж за змістом вимога була також направлена ОСОБА_1 20 квітня 2015 року за вих№30-11/24511 /а.с.154/.
Таким чином, унаслідок порушення боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати з позичальника та поручителів стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Отже, реалізувавши своє право щодо дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором шляхом направлення досудової вимоги, банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання. Таким чином строк виконання зобов`язання по поверненню кредиту в повному обсязі визначено з 31 травня 2015 року.
Під час апеляційного розгляду даної справи АТ «Укрсиббанк» надав суду розрахунок заборгованості станом на 09 листопада 2020 року відповідно до якого заборгованість складає 7 626, 79 доларів США, з яких заборгованість за кредитом у розмірі 7 405, 13 доларів США, заборгованість по відсоткам у розмірі 75, 91 доларів США та пеня у розмірі 145, 75 доларів США.
З розрахунку заборгованості наданого під час апеляційного розгляду вбачається, що розмір пені нараховано банком за період з 10 листопада 2019 року по 15 січня 2020 року, з розрахунку наданого банком разом з позовом вбачається, що пеня за несплату кредиту нарахована за період з 10 квітня 2018 року по 10 квітня 2019 року та за несплату відсотків за період з 27 квітня 2018 року по 30 січня 2019 року. Разом з тим, виходячи з того, що банком було змінено строк виконання основного зобов`язання, пред`явленням вимоги 20 квітня 2015 року, вищезазначені нарахування розміру пені відбувались банком поза межами строку дії кредитного договору, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовними вимогами АТ «Укрсиббанк» просив стягнути суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 9 737.30 доларів США — заборгованість за кредитом та у розмірі 121.36 доларів США — заборгованість за відсотками. Разом з цим, під час апеляційного розгляду даної справи колегією суддів вставлено, що позичальник частково погасив суму заборгованість за кредитом та станом на даний час заборгованість складає у розмірі 7 405, 13 доларів США— заборгованість за кредитом та у розмірі 75, 91 доларів США — заборгованість за відсотками. Враховуючи добровільне погашення суми заборгованості позичальником колегія суддів приходить до висновку про стягнення заборгованості в частині непогашеній суми, тобто відповідно до розрахунку заборгованості від 09 листопада 2020 року.
Щодо стягнення заборгованість з поручителя колегія суддів виходить з наступного.
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції чинній на час укладання договорів поруки) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Виходячи з того, що реалізувавши своє право щодо дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором шляхом направлення досудової вимоги, банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, тому кредитор повинен був пред`явити позов до поручителів протягом шести місяців від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.
Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов`язання, то передбачений ч. 4 ст.559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.
З матеріалів справи вбачається, що з позовом про стягнення заборгованості, в тому числі, з поручителя банк звернувся 18 квітня 2019 року, тобто з пропуском строку встановленого умовами договорів поруки, враховуючи направлення досудової вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту. 
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що виникла заборгованість за кредитним договором не підлягає стягненню з  ОСОБА_1 , оскільки їх порука за спірним кредитним договором припиналась у зв`язку з пропуском строку встановленого законом.
Зазначені обставини не було враховано районним судом при ухваленні рішення по справі. Таким чином, рішення суду підлягає скасування, з ухваленням нового про відмову в задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості з  ОСОБА_1 .
       Таким чином, враховуючи наведені норми закону, умови договору, невиконання позичальником зобов`язань щодо внесення чергових платежів, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Заборгованість підлягає стягненню з основного боржника  ОСОБА_2  у розмірі  7 481, 04 доларів США, з яких заборгованість по кредиту – 7 405, 13 доларів США та заборгованість по відсоткам за користування кредитом – 75, 91 доларів США. В інішій частині позов задоволеню не підлдягає.
       Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягаєзадоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягненню заборгованості з відповідача на користь позивача в вищезазначеному порядку.
Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог з ОСОБА_2  підлягає стягненню судовий збір за подання позову на користь АТ «Укрсиббанк» у розмірі 3 023, 78 грн. Виходячи з задоволення апеляційної скарги з позивача підлягає стягненню судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 5 977, 20 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року – скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства “УкрСиббанк” задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк», ЄДРПОУ 09807750, заборгованість по кредитному договору № 278-1-024-В6 від 18 квітня 2006 року в сумі 7 481, 04 доларів США, з яких заборгованість по кредиту – 7 405, 13 доларів США та заборгованість по відсоткам за користування кредитом – 75, 91 доларів США. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк», ЄДРПОУ 09807750, судовий збір за подання позову у розмірі 3 023, 78 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсиббанк», ЄДРПОУ 09807750, на користь  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5 977, 20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                                Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                        Н.М. Деркач                                                
                                                                               М.О. Макаров