ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 817/462/18
адміністративне провадження № К/9901/64986/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2018 року (суддя Зозуля Д.П.) та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2018 року (головуючий суддя Шидловський В.Б., судді: Мацький Є.М., Шевчук С.М.) у справі №817/462/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Павер Трейд» до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Павер Трейд» (надалі - позивач, підприємство, товариство, платник податків) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Рівненської митниці ДФС (надалі відповідач, митний орган, митниця), в якому просило визнати протиправною та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204010/2017/00138, зобов`язання продовжити митне оформлення вантажного автомобіля марки MAN, модель TGL 7.150, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 за поданою митною декларацією від 24 липня 2017 року типу IM40ДЕ №UA204010/2017/219069. 
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та відмови у митному оформленні (випуску) автомобіля. Позивач зазначив, що інформація про те, що Компанія «POL-AWTO» не значиться зареєстрованою в електронній базі підприємств/підприємців Республіки Польща не стосується об`єкту декларування, а дані, зазначені в ній, не стосуються повноважень на здійснення зовнішньоекономічних операцій Компанією «POL-AWTO» та не може бути підставою для прийняття рішення про відмову в митному оформленні.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2018 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204010/2017/00138, Зобов`язано митний орган продовжити митне оформлення вантажного автомобіля марки MAN, модель TGL 7.150, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 за поданою митною декларацією від 24 липня 2017 року типу IM40ДЕ №UA204010/2017/219069.
Рішення суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивовані тим, що відповідачем не доведена правомірність винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204010/2017/00138, з огляду на непідтвердження факту відсутності реєстрації Компанії «POL-AWTO» в електронній базі підприємств/підприємців Республіки Польща.
Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2018 року і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права. Вказує на невідповідність висновків судів попередніх інстанцій фактичним обставинам справи, які, на думку скаржника, полягають у тому, що судами не враховано, що Компанія «POL-AWTO», яка є продавцем (відправником) вантажного транспортного засобу, зазначеного в митній декларації, не значиться зареєстрованою в електронній базі підприємств Республіки Польщі та вказана компанія відповідно не може пред`явити товар для вивозу. Зазначає, що документи надані позивачем є незаконно одержаними та містять недостовірні дані щодо відправника, одержувача та вартості товарів. Посилається на неврахування судами судової практики по даній категорії справ, зокрема ухвали Вищого адміністративного суду України від 6 вересня 2017 року у справі №К/800/18314/17.
Позивачем 17 грудня 2018 року подано до суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість судових рішень попередніх інстанцій, просив залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін судові рішення першої та апеляційної інстанцій. 
Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 24 липня 2017 року уповноваженою особою товариства на митний пост «Рівне-Центральний» митного органу подано в електронному вигляді митну декларацію типу IM40ДЕ №UA204010/2017/219069 для проведення митного оформлення вантажного автомобіля марки «MAN», модель «TGL 7.150», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , а також зовнішньоекономічний контракт від 10 січня 2017 року №10/01, комерційний інвойс (faktura) від 17 липня 2017 року №РТ8/3/17, автотранспортну накладну від 17 липня 2017 року б/н, декларацію про походження товару від 17 липня 2017 року №РТ 8/3/17, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 13 травня 2016 року WM091474, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією «Звіт ОТ-220/07» від 24 липня 2017 року, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю 0380 від 17 липня 2017 року та висновок від 20 липня 2017 року №648/1.
Продавцем відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 10 січня 2017 року №10/01 та відправником товару за митною декларацією типу IM40ДЕ №UA204010/2017/219069 є Компанія «POL-AWTO».
Листом ВВБ ГУ ДФС у Рівненській області від 25 липня 2017 року за вих. №3056/7/17-00-22-01-28 до митного органу скеровано відповідь митної адміністрації Республіки Польща, яка надійшла на адресу Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України 11 липня 2017 року за вих. №18684/5 на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки автентичності документів, поданих до митного оформлення. Митна адміністрація Республіки Польща повідомила митним органам України, що компанія «POL-AWTO» (55-100 Trzebnice, ul.Janusza Korczaka,38 POLSKA) не значиться зареєстрованою в електронній базі підприємств/підприємців Республіки Польщі, та не володіє номером EORI, внаслідок чого, вказана компанія не може пред`явити товар для вивозу.
З огляду на вказану інформацію та результати перевірки наданих для цілей митного оформлення товару за МД документів, митним органом було встановлено ознаки порушень законодавства України питань державної митної справи, складено протокол про порушення митних правил за ознаками частини першої статті 483 Митного кодексу України та прийнято рішення про неможливість здійснення митного оформлення товару та відмовлено товариству у митному оформленні товару шляхом оформлення картки відмови від 15 серпня 2017 року №UA204010/2017/00138.
Судами встановлено, що єдиною підставою для відмови в митному оформленні було твердження митного органу про те, що Компанія "POL-AWTO" не значиться зареєстрованою в електронній базі підприємств/підприємців Республіки Польща, та не володіє номером EROI, внаслідок чого вказана компанія не може пред`явити товар для вивозу. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених  статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною першою статті 248 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (частина друга статті 248 Митного кодексу України).
За приписами частини першої статті 255 Митного кодексу України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 255 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
За змістом частин першої та другої статті 263 Митного кодексу України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу. У разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.
Відповідно до статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому  главою 4 цього Кодексу.
Таким чином,  після подачі митної декларації митний орган може здійснити митне оформлення товару або прийняти рішення про відмову у митному оформленні.
Спірним питанням у цій справі є прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації з підстав відсутності реєстрації підприємства, постачальника транспортного засобу у Республіці Польща. 
У касаційній скарзі митний орган наполягає на тому, що при постановленні рішень, судами не надано належної оцінки витягу з реєстру щодо реєстрації підприємства у Республіці Польща. 
Натомість з матеріалів справи вбачається, що судами досліджено та надано відповідну оцінку зазначеному витягу. Судами встановлено, що Компанія «POL-AWTO» належним чином була зареєстрована та включена в Центральний реєстр і датою початку діяльності є 1 лютого 2016 року, володіє податковим ідентифікаційним номером 9151797018, включена в реєстр народного господарства REGON 363623665. Встановлено факт реєстрації компанії станом на 26 липня 2017 року. Досліджено та надано оцінку листу митних органів Республіки Польща від 9 жовтня 2017 року №0201-ZCMP.541.1016.2017.JC, з якого вбачається, що Компанія «POL-AWTO» в базі державного вітчизняного реєстру суб`єктів національного господарства володіє номером Regon - 36362366500000, в базі NIP (ідентифікаційний номер платника податків) - володіє номером 9151797018, в базі CEIDG (Центральний реєстр та інформація про господарську діяльність) зазначено, що Компанія з 7 серпня 2017 року починає призупинення господарської діяльності без заборони на здійснення господарської діяльності. 
Наведеним спростовуються доводи скаржника щодо неврахування та недослідження  судами факту відсутності реєстрації Компанії «POL-AWTO» в електронній базі підприємств Республіки Польші.
Колегія суддів не приймає посилання скаржника на неможливість здійснення експорту товарів Компанією «POL-AWTO» до України з підстав незаконного одержання документів, які  містять недостовірні дані щодо відправника, одержувача та вартості товарів, оскільки суди попередніх інстанцій надали оцінку таким доводам та встановлено, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Рівненської області 28 грудня 2017 року встановлено, що Компанія «POL-AWTO» належним чином була зареєстрована та включена до Центрального реєстру Республіки Польща і датою початку діяльності є 1 лютого 2016 року, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , реєстр народного господарства REGON 363623665, директором якої є Віталій Полікевич. Встановлено підтвердження розрахунковим бюро «EBR 24» від 26 липня 2017 року з посиланням на документацію обліку фірми ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » наступні фактури з продажу на адресу позивача: від 17 липня 2017 року РТ 8/3/17 та від 17 липня 2017 року РТ 11/3/17 на продаж вищевказаних вантажних автомобілів. Лист митної адміністрації Республіки Польща на адресу Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України від 11 липня 2017 року за вхідним №18684/5 стосується лише поставки напівпричепу Schmitz-Gotha ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в той час як в даному випадку такий напівпричіп не був предметом договірних відносин ТОВ «Павер Трейд» та компанії «Pol-Awto», а інформація щодо вищевказаних вантажних транспортних засобів у такому листі взагалі відсутня. Компанія «POL-AWTO» володіє номером ЕОRI - PL915179701800000, який є також є ідентифікаційним номером SISC, що ідентифікує суб`єкт в інформаційній системі Національного податкового управління.        
Враховуючи дослідження та встановлення судами, що Компанія «POL-AWTO» є діючим суб`єктом господарювання Республіки Польща та дійсно зареєстрована в базі даних підприємств EORI за номером PL915179701800000 за адресою: ks. Dziekana Wawrzynca Bochenka 43/55-100 Trzebnica Poland, Верховний Суд зазначає про хибність висновків митного органу про відсутність реєстрації цієї Компанії на час укладення зовнішньоекономічного контракту і на час здійснення поставки вищевказаних вантажних транспортних засобів.
Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів скаржника щодо неврахування судами судової практики по даній категорії справ, зокрема ухвали Вищого адміністративного суду України від 6 вересня 2017 року у справі №К/800/18314/1 з огляду на те, що правовідносини у справі, на яку посилається податковий орган, не є подібними правовідносинами, а рішення, на яке посилається митний орган ухвалене за інших обставин справи. Зокрема, у наведеному митним органом рішенні порушується питання користування пільгами при ввезенні та використанні транспортного засобу, у зв`язку з тим, що країна постійного проживання позивача відрізняється від країни реєстрації транспортного засобу на його ім`я. Проте як у даному випадку спірним питанням є ввезення транспортного засобу, якій належить нерезиденту та питання наявності відповідної реєстрації такого резидента.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів про відсутність підстав вважати митну декларацію неправомірною чи такою, що містить недостовірні дані. 
Відповідачем касаційною скаргою не обґрунтовано, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права.
Відповідач у касаційній скарзі просить про переоцінку, додаткову оцінку доказів стосовно встановлення або спростування факту реєстрації постачальника за Контрактом, що знаходиться поза межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відтак, доводи касаційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судами попередніх інстанцій було порушено норми матеріального права.
За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення. 
Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи викладене,    Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального  законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2018 року у справі №817/462/18 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник