Справа № 344/17247/19 
Провадження № 22-ц/4808/284/21 
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача        Бойчука І.В.,
суддів                        Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,
секретаря                Єлісевич О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Івано-Франківська, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання незаконною бездіяльності міського голови м. Івано-Франківська та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2020 року під головуванням судді Бородовського С.О. у м. Івано-Франківську,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду від 28 листопада 2019 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до міського голови м. Івано-Франківська, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про визнання незаконною бездіяльності міського голови м. Івано-Франківська, зобов`язання внести зміни до розпорядження Івано-Франківського міського голови від 15.05.2007 року №270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно» шляхом виключення з додатку 1 до нього пункту під порядковим номером №107 про оформлення за ОСОБА_1 права приватної власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.
Зазначає, що 21.09.2020 ним отримано три листи виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, з яких вбачається, що відповідач - міський голова м. Івано-Франківська не наділявся повноваженнями щодо оформлення права власності, видачі розпорядження про оформлення права власності, доручення Івано-Франківському ОБТІ здійснювати видачу фізичним і юридичним особам свідоцтва про право власності на нерухоме майно. 
Вимоги заявлені ним у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду від 28.11.2019 року обґрунтовані отриманням ним письмових доказів про ненаділення відповідача (міський голова) повноваженнями вирішувати питання оформлення права власності шляхом видачі 15.05.2007 розпорядження Івано-Франківського міського голови від № 270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно», та є істотними для цієї справи обставини, що не були встановлені судом першої інстанції під час розгляду справи. Такі обставини, викладені у вказаних листах, не узгоджуються з висновками, викладеними у мотивувальній частині рішення Івано-Франківського міського суду, згідно яких суд першої інстанції, виходив з обставин наділення відповідача вищевказаними повноваженнями.
Суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду від 28.11.2019 з підстав, визначених ч. 2 ст. 427 ЦПК України, через не відповідність вимогам ст. 426 ЦПК України щодо форми і змісту заяв про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами. Однак подана ним заява за формою і змістом повністю відповідає вимогам ЦПК України щодо оформлення заяв до суду першої інстанції, та містить усі дані, передбачені ч. 2 ст. 426 ЦПК України, які мають зазначатись у заявах про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.
Вказує, що з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що йому відмовлено у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду від 28.11.2019 не в порядку, встановленому ч. 3 ст. 427 ЦПК України шляхом застосування до неї положень та наслідків визначених ст. 185 ЦПК України, а з не передбачених процесуальним законом підстав, а саме – через неможливість розгляду судом першої інстанції поданої заяви в порядку перегляду рішень за нововиявленими обставинами.
Також, судом першої інстанції допущено з`ясування обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог у цій заяві і суд здійснив дослідження наданих ним письмових доказів, якими такі обґрунтовуються, без відкриття відповідного провадження та виклику сторін, чим грубо порушив його право на доступ до правосуддя у порядку та спосіб, визначені діючим цивільним процесуальним законом.
Просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Апелянт подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод у розгляді справи в зв`язку з їх неявкою не вбачає.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Згідно ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
За змістом пунктів 3-5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Відповідно до п. п. 5, 6 ст. 426 ЦПК України у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.
Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду від 28 листопада 2019 року, суд першої інстанції вказав, що заява не відповідає вимогам щодо форми, що ставляться процесуальним законом до такого виду заяв. Подана суду заява не може бути розглянута в порядку перегляду рішень за нововиявленими обставинами, обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими. Судом вже встановлено наявність компетенції на вчинення міським головою дій, оскільки вказана обставина входила в предмет доказування в розглянутій цивільній справі. Наявність чи відсутність в міського голови компетенції на вчинення певних дій не є юридичним фактом, оскільки повноваження суб`єкта, що здійснює владно-управлінські функції визначається законом та є публічною інформацією, а отже не є нововиявленою обставиною, яка не могла бути відома заявнику на час розгляду справи.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття провадження за нововиявленими обставинами за ч.2 ст.427 та п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.
Однак такий висновок суду першої інстанції є передчасним та таким, що зроблений з порушенням норм процесуального права. 
Відповідно до ч. 3 ст.427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Згідно вимог частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Однак, суд на приписи даної процесуальної норми уваги не звернув.
Крім того, суд першої інстанції без відкриття відповідного провадження дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими.
Колегія суддів враховує, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Відповідно про практики Європейського суду з прав людини процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «Праведная проти Росії» № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).
Таким чином суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 28 листопада 2019 року.
Згідно вимог пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального права, тому не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
УхвалуІвано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 04 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                        І.В. Бойчук
Судді:                                                                        В.Д. Фединяк 
       В.А. Девляшевський