УХВАЛА

11 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 814/2063/17
адміністративне провадження № К/9901/31452/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Мартинюк Н.М.,
суддів – Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року у справі №814/2063/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 

ВСТАНОВИВ:

Миколаївський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 6 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково:

- стягнув з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 квітня 2016 року до дня фактичного розрахунку.

В решті позову відмовив.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 листопада 2020 року залишив апеляційну скаргу відповідача без руху, оскільки скаржник не в повному обсязі сплатив судовий збір.

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про виправлення описки в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20 листопада 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні відмовив.

ОСОБА_1 22 листопада 2020 року через систему “Електронний суд” подав касаційну скаргу.

Верховний Суд ухвалою від 9 грудня 2020 року залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, приведеної у відповідність переліченим в мотивувальній частині судового рішення вимогам КАС України із зазначенням підстав для касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції та викладенням доводів на їх підтвердження, вимог особи, що подає касаційну скаргу, а також наданням її копій з додатками відповідно до кількості учасників справи.

В межах наданого строку скаржник надав заяву про усунення недоліків із зазначенням вимог до суду касаційної інстанції та вказівкою на підставу звернення до Суду з касаційною скаргою. Проте, уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави, на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої статтею 328 цього Кодексу підстави та викладенням відповідних обґрунтувань, і наданням її копій з додатками відповідно до кількості учасників справи скаржник не подав.

Водночас, ОСОБА_1 хоча і посилається,  як на підставу звернення до Суду з касаційною скаргою, на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, однак, в порушення вимог статті 330 КАС України, не вказує відповідний пункт статті 328 КАС України. Вказує лише, що заяву про виправлення описки розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону висновується, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитися у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що скаржник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 9 грудня 2020 року про залишення її без руху, а отже касаційну скаргу належить повернути.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини шостої статті 332 КАС України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року у справі №814/2063/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду