П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/5825/20	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.	
судді –	Вербицької Н.В.,	
                    
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 11.04.2017 року у розмірі 42 859,68 грн.,-

В С Т А Н О В И В:
В липні 2020 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі – відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 11.04.2017  року включно;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 11.04.2017 року включно в сумі 42859,68 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 11.04.2017 року - січень 2008 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у період проходження ним служби з 26.08.2014 року по 11.04.2017 року йому не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення. Крім того, базовим місяцем нарахування індексації грошового забезпечення має бути встановлений січень 2008 року. Тому, загальна сума індексації грошового забезпечення, яка не була виплачена позивачу за період з 01.12.2015 року по 11.04.2017 року становить 42859,68 грн., відповідно до розрахунку проведеного позивачем.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2017 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2017 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року з урахуванням здійснених виплат.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 26.08.2014 року по 11.04.2017 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Так, матеріалами справи підтверджено, що згідно з витягу з наказу начальника 2 прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 26.08.2014 року № 173-ос «По особовому складу», молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків частини з 23 серпня 2014 року. Згідно з вимог наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року № 425 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» встановлено позивачу премію, надбавку за виконання особливо важливих завдань та надбавки за особливо умови служби (а.с.66).
Відповідно до витягу з наказу начальника 2 прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 29 серпня 2014 року № 176-ос «По особовому складу», молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії-кулеметника 3 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури (а.с.67). Наказом від 17 вересня 2014 року № 191-ос «По особовому складу» молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено з 17 вересня 2014 року на посаду дільничного інспектора прикордонної служби 2 категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (а.с.68). Наказом від 14 листопада 2014 року № 231-ос та наказом від 17 вересня 2015 року № 203-ос також молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено на відповідні посади.
29.04.2020 року позивач звернувся із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 , в якій просив, у тому числі, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 11.04.2017 року (а.с.10).
Листом від 03.06.2020 року вих.№11/С-66 Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що за результатами розгляду заяви позивачу нараховано кошти на загальну суму 12796,74 грн., в т.ч. грошова компенсація за дні невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій в кількості 24 доби за період з 23.03.2015 року по 11.04.2017 року в сумі 10968,5 грн. та індексація грошового забезпечення за період з 01.07.2015 року по 11.04.2017 року в сумі 1828, 24 грн. та встановленим порядком за платіжними дорученнями від 28.05.2020 року №1157 перераховано кошти з врахуванням податків та зборів на загальну суму 12604,80 грн. на його банківські реквізити через АТ КБ « Приватбанк» в м. Подільськ (а.с.11).
Позивач не заперечує, що йому виплачена індексація грошового забезпечення в сумі 1828,24 грн. Однак, він не погоджується з розміром виплаченої індексації грошового забезпечення, що і стало підставою звернення до суду.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що у спірний період з грудня 2015 року по квітень 2017 року останнє підвищення посадового окладу військовослужбовців було у січні 2008 року, тому саме січень 2008 року має бути базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивачу за вказаний період.
Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині визнання протиправними дії та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2017 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року з урахуванням здійснених виплат, колегія суддів, виходячи із визначених у ч.1 ст.308 КАС України меж перегляду судом апеляційної інстанції, переглядає дану справу в межах доводів апеляційної скарги.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі – Закон № 1282-XII).
Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина 1 статті 4 Закону № 1282-XII).
Частинами 1-2 статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина 6 статті 5 Закону № 1282-XII).
Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі – Порядок № 1078).
Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Пунктом 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
Згідно п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12 грудня 2018 року по справі №825/874/17, від 19 червня 2019 року у справі №825/1987/17, а також в постанові від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18.
У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, індексація грошового забезпечення була виплачена позивачу за період з лютого 2016 року по 11 квітня 2017 року, що підтверджується розрахунком індексації помісячно за період з липня 2015 року по 11 квітня 2017 року у сумі 1828,24 грн..
Нарахування індексації грошового забезпечення позивачу здійснена із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - вересень 2015 року. В обґрунтування такого відповідач посилається на те, що позивачу у вересні 2015 року було збільшено посадовий оклад з 645 грн. до 740 грн..
Судова колегія з цього приводу зазначає, що відповідно до п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи.
На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до п. 13 постанови №1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року, тобто з дати, з якою позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 р. №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме з 01 березня 2018 року.
З аналізу постанови Кабміну України №1294 в період її дії з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, тобто періоду який охоплює період оскаржуваних правовідносин, вбачається незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до п.10-2 Порядку 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача на підвищення окладу позивача через переміщення його по службі не є підставою для застосування іншого базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення, оскільки, базовим місяцем вважається місяць, в якому підвищена тарифна ставка (посадовий оклад) військовослужбовця за посадою, яку він займає.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 11.04.2017 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін в цей період – січень 2008 року, з урахуванням вже проведених виплат.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.