ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/245/21 Справа № 175/2122/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 березня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, громадянина України, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він приблизно о 21.30 годині 13.06.2020 року знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_1 вчинив сімейну сварку в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї дружини ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП України.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки інкриміноване йому адміністративне правопорушення він не вчиняв. На його думку, розмір штрафу є занадто високим, та не в змозі його виплатити.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
ОСОБА_1  про час та місце апеляційного розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином, але до апеляційного суду не з`явився, тому вважаю можливий розгляд справи у його відсутність за наявними матеріалами. 
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, остільки судовий розгляд відбувся без його участі, та ОСОБА_1 оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №680367 від 13.06.2020 року, відповідно до яких ОСОБА_1 приблизно о 21.30 годині 13.06.2020 року знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_1 вчинив сімейну сварку в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї дружини ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
       Протокол складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення;
- поясненнями ОСОБА_2 відповідно до яких, приблизно о 18:00 годині 13.06.2020 року знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 де її чоловік ОСОБА_1 почав погрожувати їй фізичною розправою, виражався нецензурно, намагався здійснити моральний тиск в її сторону, внаслідок чого вона викликала поліцейських (а.с.6);
- поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких, приблизно о 22:50 годині 13.06.2020 року знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_1 , він разом зі своєю дружиною, з якою перебувають в неприязних відносинах та проживають окремо в приватному будинку, яка постійно до нього прискіпується, почали сваритись. Пояснив, що він тільки їй відповідав на її претензії до нього (а.с. 5).
       Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та не дотримався вимог ст. 252 КУпАП, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, належним чином оцінив зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, перевірив всі доводи, в тому числі і аналогічно наведеним в апеляційному суді.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не виражався нецензурною лайкою, апеляційний суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується зазначеними вище доказами.
       Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.
       У суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
       При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП. Всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови районного суду, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову – без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:
       Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови  Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року.
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
       Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП — залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.
       
       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                                        В.Д. Коваленко