ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року                                                       м. Дніпро         Справа №  912/1787/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Кіровоградської області (суддя Ковалено Н.М.)  від 06.08.2020р. (дата складання повного тексту рішення - 06.08.2020) у справі № 912/1787/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", код ЄДР 14360570, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001         
до відповідача громадянина ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
про стягнення 39968,16 грн., -         
                                                     ВСТАНОВИВ:

У травні 2020р. до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява АТ КБ "Приватбанк" до гр. ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором б/н від 03.12.2018 в розмірі 39 968,16 грн (33765,19 грн - заборгованість за кредитом; 1450,43 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 1152,54 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 3600,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії).
Позовна заява обгрунтована неналежним виконанням відповідачем Договору б/н від 03.12.2018 в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 06.08.2020р. у справі № 912/1787/20: позов задоволено частково; стягнуто з громадянина ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (код ЄДР14360570, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) 25 622,23 грн заборгованості за кредитом, а також 1 347,52 грн судового збору; в решті позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Господарського суду Кіровоградської області від 06.08.2020р. у справі № 912/1787/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:
- між сторонами не було укладено кредитного договору у письмовій формі та не було узгоджено використання електронного підпису при вчинені правочину від 03.12.2008р., що свідчить про неукладення сторонами кредитного договору;
-  оскільки кредитний договір між сторонами не укладався, то у відповідача були відсутні підстави для сплати позивачу процентів та комісій за користування кредитом, розмір яких також сторонами належним чином не узгоджений, адже наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору чи його складова, та не підписувався відповідачем;
- позивач в рахунок погашення заборгованості по процентам, пенею, комісією, кредитом списував кошти з поточного рахунку відповідача, яким також були повернуті фактично отримані кошти за кредитом, тому підстави для задоволення позову банку були відсутні.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2020р. для розгляду апеляційної скарги у справі № 912/1787/20 обрано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів, що підтверджують отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції 25.08.2020р.
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2020р., у зв`язку з відпусткою судді Коваль Л.А., для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 912/1787/20 обрано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Білецька Л.М., Мороз В.Ф.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2020р. поновлено ОСОБА_1 строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 06.08.2020р. у справі № 912/1787/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 06.08.2020р. у справі № 912/1787/20 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду та витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.01.2021р., у зв`язку з виходом з відпустки судді Коваль Л.А. - члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2020 року, визначено наступний склад колегії суддів для розгляду справи № 912/1787/20: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф.
Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною, посилаючись при цьому на укладення між сторонами у формі приєднання кредитного договору, умови якого відповідачу були відомі, але не виконувалися.  
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом,  03.12.2018 - ФОП ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" (т. 1 а.с. 15) шляхом накладення електронно-цифрового підпису (т. 1 а.с. 14).
Так, позивачем у складі додатків до позовної заяви було надано файл перевірки електронного цифрового підпису, відповідно до змісту якого Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" підписана електронним цифровим підписом зі сторони як ПАТ КБ Приватбанк, так і зі сторони Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.
Файл перевірки електронного цифрового підпису містить, зокрема щодо ФОП ОСОБА_1 відомості про виданий сертифікат; видавця, про реєстраційний номер сертифіката; дату його видачі, дату закінчення дії; про час накладення електронного цифрового підпису та результат перевірки ЕЦП. Підписувачем зазначено ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Відповідно до п. 12, 23 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги":
електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис;
кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа;
Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
За наведених обстави суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 через систему інтернет-клієнт-банкінгу 03.12.2018 було підписано із використанням електронного цифрового підпису Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ", що є підставою стверджувати про укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору 03.12.2018, який у цю ж дату підписаний і зі сторони Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк".
Матеріалами справи також підтверджується, що 03.12.2018 на підставі укладеного договору, АТ КБ "Приватбанк" перераховано на поточний рахунок ФОП ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 100 000,00 грн. (т. 1 а.с. 24).
Пунктом 1.3. Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців з дати видачі коштів клієнту.
Проценти (комісія) за користування кредитом: 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту (пункт 1.4 Заяви).
Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цієї заяви та доступний клієнту у системі "Приват24 для бізнесу" (пункт 1.5. Заяви).
У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в пункті 1.5 цієї Заяви клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних у п. 1.4., сплатити банку проценти у розмірі 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг (пункт 1.6 Заяви).
За пунктом 1.9 Заяви, укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання клієнтом цієї Заяви шляхом накладення електронного цифрового підпису в системі "Приват24 для бізнесу" або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.
28.02.2019 відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2019 у справі № 395/611/19 в позові Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 100 053,68 грн відмовлено. Рішення мотивоване тим, що відповідачем надано до суду оригінали квитанцій про сплату заборгованості у повному обсязі та про сплату судового збору, тобто на момент постановлення вказаного рішення позивачем повністю погашено заборгованість перед позивачем, що підтверджується відповідними квитанціями від 16 жовтня 2019 року, тобто ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк" за договором між сторонами від 03.12.2018.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03.02.2020 у справі № 395/611/19 вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задоволено частково. Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2019 року скасовано, а провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу право звернення з позовом до господарського суду.
Зазначені обставини призвели до звернення АТ КБ "Приватбанк" із позовом до господарського суду, у якому позивач посилається на неналежне виконання гр. ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором в частині повернення кредиту у передбачений договором термін, у зв`язку із чим станом на 10.04.2020 виникла заборгованість у сумі 39 968,16 грн (за кредитом у розмірі 33 765,19 грн, за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 1 450,43 грн, за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 3 600,00 грн, пені у сумі 1 152,54 грн), яку просить стягнути в судовому порядку, що і є причиною виникнення спору.
Задовольняючи частково позовні вимоги позивача місцевий господарський суд виходив з підтвердження матеріалами справи укладення між сторонами кредитного договору та обгрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25 622,23 грн., з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статтєю 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом    ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України    (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У підписаній ФОП ОСОБА_1 Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" зазначені такі істотні умови кредитного договору: розмір кредиту, строк кредиту, проценти за користування кредитом, порядок погашення заборгованості за кредитом, збільшення розміру процентів у разі порушення строку погашення заборгованості за кредитом.
Також у п. 1.6. Заяви вказано, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг. 
Отже, як вірно вказано судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_1, підписуючи Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", був обізнаний та погодився з умовами кредитного договору щодо розміру процентів (комісії) за користування кредитом на рівні 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту; зі строком кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів; порядком погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнта, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; з розміром процентів у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом: 4% на місяць від суми простроченої заборгованості.
Відтак сторонами узгоджено нарахування на суму основної заборгованості процентів та комісії, а доводи апелянта щодо не укладення сторонами кредитного договору та не погодження його умов є безпідставними.
Разом з цим, матеріалами справи не підтверджується узгодження сторонами шляхом підписання письмової угоди нарахування пені та її розміру.
Так, пунктом 1.6. підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "Куб" передбачено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п. 1.4., сплатити Банку проценти у розмірі 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії та пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
При цьому, відповідно до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" відповідач погодився з умовами договору про нарахування процентів за користування кредитом, порядком погашення заборгованості за кредитом та сплатою неустойки в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг. В Заяві розмір неустойки чітко зазначеною сумою або чітко зазначеним порядком її нарахування не визначається, а Заява в частині розміру неустойки відсилає до розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг, доказів підписання яких відповідачем матеріали справи не містять.
Відповідач же наполягає на тому, що він не ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, не підписував їх, а позивач не довів належними доказами, що відповідач, підписуючи Заяву був обізнаним не лише з умовами кредитування, зазначеними в Заяві, а і з положеннями Умов та Правил надання банківських послуг, на які посилається позивач і саме в редакції, яка надана позивачем суду.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "Приватбанк").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до   статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У Заяві позичальника розмір неустойки, порядок її обчислення не зазначені (Заява відсилає до розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг).
При цьому, як вже зазначалось вище, матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач ознайомився та погодився з положеннями розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг (підписав ці Умови та Правила, на які посилається позивач).
В даному випадку, не може бути належним доказом і роздруківка із сайту позивача, на якому розміщуються Умови та Правила, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповіді зміни в умови та правил споживчого кредитування.
Як зазначила Велика Палата Верхового Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах бо інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача є такими, що змінюються самим АТ "Приват Банк". Тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату пені у чітко визначеному розмірі або шляхом зазначення порядку її нарахування, Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова форма), що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує відповідальність відповідача у вигляді пені, тоді як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, як вірно вказано судом першої інстанції, надані позивачем умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, а доказів того, що відповідач їх визнає, матеріали справи не містять.
Разом з тим, саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов є визначальним, оскільки після цього їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, останній здійснював зарахування часткового погашення відповідачем заборгованості і в рахунок пені, яка як вище зазначено, нарахована позивачем неправомірно та безпідставно.
Так, відповідачем частково погашалась заборгованість і позивач врахував у погашення пені суму в загальному розмірі 13 159,48 грн (т. 1 а.с. 23).
Крім того, як випливає зі змісту розрахунку позивача (т. 1 а.с. 23) ним нараховано проценти на залишок простроченої заборгованості за кредитом поза межами строку дії Договору - 04.12.2019, тоді як Договір закінчив свою дію 03.12.2019. Вказане не узгоджується із правовою позицією, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій, зокрема, зазначено про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.
Отже, позивач пред`явив до стягнення 33 765,19 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 1450,43 грн залишку заборгованості по процентам, з яких 33,91 грн нараховані неправомірно, тому залишок заборгованості по процентам становить 1416,52 грн; заборгованість за простроченою комісією в сумі 3600 грн та пеню в розмірі 1152,54 грн, пред`явлення якої є необґрунтованим.
Враховуючи необґрунтоване зарахування позивачем у рахунок погашення неправомірно нарахованої пені суми в загальному розмірі 13 159,48 грн та приписи ст. 534 ЦК України, господарський суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про врахування такої суми оплати в погашення заборгованості по процентам та комісії у сумах 1416,52 грн та 3600 грн відповідно та врахування залишку в розмірі 8 142,96 грн в погашення простроченої заборгованості за наданим кредитом, відтак сума заборгованості за кредитом, що залишилася непогашеною відповідачем та підлягає стягненню становить 25 622,23 грн (33765,19 грн - 8 142,96 грн).
З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Кіровоградської  області у даній справі від 06.08.2020р. відсутні. 
Згідно з ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3153,00грн. слід покласти на апелянта.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 06.08.2020р. у справі № 912/1787/20 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 06.08.2020р. у справі № 912/1787/20  - залишити без змін.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                                                          А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                                  Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                                  В.Ф. Мороз